ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/10429/25
провадження № 2-о/753/49/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці - адвоката Пилипця А.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:
У травні 2025 року адвокат Пилипець Антон Юрійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з заявою, у якій просить встановити факт проживання однією сім`є чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 та жінки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 без реєстрації шлюбу з січня 2019 по 11 грудня 2024 року.
Вимоги заяви мотивовані тим, що з січня 2019 заявниця та ОСОБА_3 розпочали проживати разом без реєстрації шлюбу, вести спільне господарство, мати спільні права та обов`язки та спільний бюджет, а саме: разом купували їжу, побутову хімію, оплачували оренду та комунальні послуги зі спільного бюджету, шукали разом квартиру для оренди, радились в разі необхідності звернення до лікаря, разом утримували і піклувались про спільних тваринок - морських свинок, їх харчування та звернення до ветеринара в разі необхідності, складали спільні зарплати та з цього бюджету брали гроші на продукти харчування, побутову хімію, корм для тварин та на ліки в разі необхідності, та інші покупки. Як зазначає заявниця, вона з ОСОБА_4 проживали на орендованій квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також, кожне літо починаючи з 2015 року і до 2021 їздили разом відпочивати в Одеську область та відпочивали на дачі батьків заявниці в Київській області. У жовтні 2017 року їздили разом до м. Умань, а також святкували разом важливі свята та події.
Заявниця вказує, що 13 серпня 2024 року ОСОБА_3 був мобілізований до лав Збройних Сил України, а 08 грудня 2024 року - безвісти зник, виконуючи службові обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України у зоні бойових дій. 11 грудня 2024 року заявницю як довірену особу було повідомлено про те, що ОСОБА_3 безвісно зник.
З огляду на викладене та з метою отримання офіційної (законної) можливості звертатися до відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань отримання інформації щодо ОСОБА_5 та його місцезнаходження, виступати офіційною (законною) довіреною особою, з якою будуть (можуть) контактувати органи державної влади та місцевого самоврядування, претендувати на соціальні пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» заявниця просить встановити факт проживання заявниці та ОСОБА_5 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з січня 2019 по 11 грудня 2024 року .
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року заяву передано на розгляд судді Якусику О.В.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року відкрито провадження у справі № 753/10429/25 за цією заявою, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження на 17 липня 2025 року.
17 липня 2025 року відкладено розгляд справи на 16 вересня 2025 року.
Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у поданій до суду заяві просив розглядати справу № 753/10429/25 без присутності представника відділу. 
Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Згідно з частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Як передбачено частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Водночас проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, правомірною) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц зазначено, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
СК України не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які підтверджують наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.
Так, у постанові Верховного Суду від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19, суд зазначив, що належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є, зокрема: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого, чеки, квитанції, свідоцтва про право власності, заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
У постанові від 26 липня 2022 року у справі № 664/1206/19 Верховний Суд дійшов до висновку, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Також як виснував Верховний Суд у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19, для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного членів сім`ї та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо
Факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2019 року по 11 грудня 2014 року , ведення ними спільного побуту, спільного господарства, наявність у них спільних прав та обов`язків підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками, на яких зображене спільне дозвілля та відпочинок ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ; договором від 18 вересня 2023 року оренди приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , договором 202309232 про надання послуг підключення та доступу до ресурсів і сервісів в мережі інтернет за вказаною вище адресою, укладений ТОВ «Пролайн ТМ» та ОСОБА_2 , квитанціями про спільну оплату послуг, випискою з медичної карти тварини, у якій власником зазначений ОСОБА_2 , видатковими накладеними на придання військового спорядження, видатковою накладною на придбання пральної машини від 19 червня 2024 року.
Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 (мати ОСОБА_5 ) повідомила суду, що заявниця з її сином познайомилися у 2014 році, жити почали разом у 2019 році, зняли квартиру, у якій зараз проживає заявниця. Зазначила, що пара мала спільний бюджет, купували разом навіть тваринок, відкладали кошти на придбання житла. Свідок вказала, що ОСОБА_1 їй допомагає, вони купували необхідні речі, в т.ч. і для служби сина, наразі ОСОБА_7 займається питаннями пошуку її сина, подає всі запити і це для них є пріоритетом. Підтвердила, що вони знайомилися з батьками ОСОБА_7 , так само і вона з ОСОБА_4 приїздили до свідка. Вважає у них було все як у звичайної сім`ї і ОСОБА_3 зимою 2023 року робив пропозицію ОСОБА_7 , вони планували одружитися у місті Суми, однак одружитися не встигли.
ОСОБА_8 під час допиту її як свідка зазначила, що вона є орендодавцем квартири, у якій проживали ОСОБА_7 і ОСОБА_9 і коли вони заїжджали до квартири, свідок була впевнена, що вони є подружжям, а про те, що їх шлюб неофіційний дізналася вже під час цієї справи. Свідок зазначила, що пара проживала у квартирі разом з тваринками, вела звичайний побут, платежі за квартиру носили обоє, спочатку ОСОБА_9 , а потім ОСОБА_7 , хоча договір був укладений з ОСОБА_7 . Знає, що її чоловік спілкувався з ОСОБА_9 щодо придбання пральної машини.
Згідно з положеннями частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України,)
За приписами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Тобто, у цивільних справах суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Оцінивши належність, допустимість і достовірність наданих заявницею доказів як кожного окремо, так і їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що надані докази та показання свідків підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2019 по грудень 2024 року, виникнення між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, ведення ними спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, піклування чоловіка та жінки один про одного, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 2, 10, 12, 13, 76-81,141, 263-265, 289, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) без реєстрації шлюбу з січня 2019 по 11 грудня 2024 року.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 05 січня 2026 року. 

Суддя         Олександр ЯКУСИК