Провадження 3/557/60/2026
Справа 557/2148/25 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2026 року с-ще Гоща 

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2025 року приблизно о 10 годині 00 хвилин в АДРЕСА_2 було встановлено, що ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, ухилився від виконання, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 СК України, обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушуючи право дитини на здобуття повної загальної середньої освіти. 
Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні, інкримінованого їй правопорушення, за вказаних у протоколі обставин, визнала.
Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.
За змістом ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей і тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 184 КУпАП).
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям, тощо), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, полягає в повторному протягом року після накладання адміністративного стягнення ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, об`єктивно доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №754180 від 15 грудня 2025 року, клопотання директора Спеціальної школи в м. Острог Рівненської обласної ради № 382/06-09/25 від 09 грудня 2025 року, письмових пояснень ОСОБА_1 , постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 10 червня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
При накладенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, те, що ОСОБА_1 , будучи притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, належних висновків не зробила та повторно вчинила аналогічне правопорушення через невеликий проміжок часу, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, і доходжу переконання, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення за ч. 2 ст. 184 КУпАП у виді штрафу.
Крім того, виходячи з вимог ст. 40-1 КУпАП та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 40-1, 184, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та підлягає зарахуванню на рахунок: UA318999980313020106000017507, отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/отг смт.Гоща/21081100, код за ЄДРПОУ: 38012494, банк отримувача ГУК у Рівн.обл/отг смт.Гоща/21081100, код класифікації доходів бюджету 21081100.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу – 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Оленич