П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Київ

Справа №757/21255/24-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/499/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.
суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Хайнацького Є.С. 12 листопада 2024 року в м. Київ, повний текст рішення складений 22 листопада 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про витребування грошових коштів,

В С Т А Н О В И В

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії АТ «Державний ощадний банк України» по стягненню комісії за зняття коштів, стягнути з відповідача на його користь 699,92 грн незаконно стягнутої комісії за зняття коштів, зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України»  нарахувати та виплатити проценти за користування коштами за весь період та стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
В обґрунтування позовних вимоги позивач посилався на те, що 29 грудня 2022 року він зняв готівку зі свого карткового рахунку, який було відкрито в АТ «Ощадбанк». Згідно квитанції з позивача знято комісію в розмірі 19,14 доларів США.
Оскільки, з такою комісією за банківські послуги позивач не домовлявся, 03 січня 2023 року він звернувся на гарячу лінію відповідача, де підтвердили, що зняття такої комісії є незаконним та порадили звернутись до відділення для виправлення ситуації. Разом із тим, договір існує віртуально на інтернет сторінці банку та відповідно у відповідача існує монопольна можливість маніпулювати умовами договору, тобто в односторонньому змінювати умови обслуговування.
З урахуванням наведеного, вважає, що у порушення ст. 1070 ЦК України не було нараховано та сплачено проценти за користування грошовими коштами. Натомість, списано комісію їх зняття, яка по курсу НБУ складає, 19,14*36,5686=699,92 грн.
Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про витребування грошових коштів - відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що умови щодо сплати комісійної винагороди за зняття готівки в розмірі 1% від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних коштів в усіх банкоматах/касах банку з використанням платіжного терміналу погоджені позивачем та відповідачем у письмовій формі, і як наслідок, у позивача виникло зобов`язання щодо сплати комісійної винагороди за зняття готівкових коштів.

Не погодився із вказаним рішення суду позивач, ним подано апеляційну скаргу, в обгрунтування якої він вказує, суд в оскаржуваному рішенні вказав, що позивач не згідний з комісією банку в розмірі 19,14 доларів США при знятті коштів. Однак, при цьому, судом першої інстанції було повністю проігноровано факт відсутності комісії при проведенні аналогічної операції наступного дня, про що свідчить квитанція, додана до матеріалів справи. Крім того, суд першої інстанції помилково виснував на те, що кошти знімались з банкомату, однак це не є вірним, оскільки кошти знімались з каси банку.
На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
По суті спірних правовідносин апеляційним судом встановлено, що 03 лютого 2020 року позивачем було підписано заяву № 11763511/130220 про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та відкрито поточний рахунок за тарифним планом «Мій комфорт» чим приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО) /а.с.35-38/.
ДКБО в редакції на дату проведення спірних операцій від 01 травня 2022 року до 18 вересня 2023 року є публічно доступним на інтернет-сторінці AT «Ощадбанк» www.oshadbank.ua - Розділ «Картки/Договори, тарифи та інші документи».
Пунктом 1.1 Розділу ХХ ДКБО передбачено, що банк відкриває клієнту картковий рахунок в національній та/або іноземній валюті на підставі заяви про приєднання випускає та надає клієнту карту та ІПН - конверт до неї (крім карток до яких ІПН-конвертне надається та віртуальної картки) та здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта відповідно до Тарифів, умов функціонування кореспондентських рахунків банку, правил МПС, законодавства та цього договору, а клієнт оплачує такі послуги відповідно до Тарифів /а.с.39-45/.
Згідно з пунктом 3.1 підписаної заяви про приєднання до договору, шляхом підписання зазначеної заяви про приєднання до договору (ДКБО), клієнт беззастережно приєднується до договору у редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на Інтернет-сторінці банку www.oshadbank.ua та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, банківського вкладу, та підтверджує своє ознайомлення з умовами договору. 
Пунктом 5.1 заяви визначено, що позивач погоджується із тим, що ця заява про приєднання та додатки до договору складають єдиний документ - ДКБО. Позивач підтверджує, що ознайомлений з Тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку та/або на інформаційних стендах. Що знаходяться у приміщеннях банку та в подальшому зобов`язаний самостійно ознайомлюватись із змінами Тарифів.
У п. 3.6.1. заяви позивач просив відкрити поточний рахунок №  НОМЕР_1 в Гривня України, код банку 322669 на умовах тарифного плану «МІЙ КОМФОРТ». Тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті Банку та/або на інформаційних стендах, які знаходяться у приміщеннях установ Банку.
У п. 5.1 Тарифів встановлено, що за обслуговування поточного рахунка з використанням платіжної картки «Мій комфорт» за проведення операцій по видачі готівки в мережі установ та банкоматів банку, а також через POS-термінали банку утримується банком комісійна винагорода 1 % від знятої суми + 5 грн. /а.с.48-50/.
На підставі наведених умов ДКБО, за допомогою системи «Ощад 24/7» позивачу було відкрито рахунок  НОМЕР_1  та видано платіжну картку №  НОМЕР_2  .
29 грудня 2022 року позивачем по рахунку  НОМЕР_1  було здійснено операцію по зняттю готівки в розмірі 1900 доларів США та банком було списано з рахунку комісію в сумі 19,14 доларів США /а.с.53,54/.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів, зокрема, є договори та інші правочини.
Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо надання банківських послуг (банківського рахунка).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.
Договір банківського рахунка може бути укладений двома шляхами: або укладання та підпис договору як єдиного документа, або без такого документа. Подання заяви про відкриття рахунка є офертою, а дозволяючий підпис керівника банку - акцептом.
Статтею 1068 ЦК України визначено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором
Відповідно до положень ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
У Законі України "Про банки і банківську діяльність" наведено визначення поняття банківська діяльність - це залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.
В контексті вказаного Закону, банківський рахунок - це рахунок, на якому обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та який дає можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.
Відповідно до ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.
До банківських послуг належить, зокрема, відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, та рахунків умовного зберігання (ескроу).
Згідно з договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (частини 1, 3 статті 1066 ЦК України).

В силу ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненнями чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В порядку ч.ч.1,4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як убачається з матеріалів справи, тарифами АТ «Державний ощадний банк України» по міжнародним карткам для фізичних осіб встановлено розмір комісії за проведення деяких операцій, зокрема за видачу готівки а мережі установ та банкоматів банку, а також через POS-термінали банку, встановлені в торгово-сервісних підприємствах встановлена плата 1%+5 грн.
На підставі укладеного договору відповідачем відкритий на ім`япозивача банківський рахунок та наданий платіжний інструмент - платіжну картку.
28 грудня 2022 року позивачем була здійснена операція зняття готівки, за виконання якої відповідачем було списано комісію у розмірі 1% від суми, що визначена сторонами у справі.
Установивши, що списання комісія за зняття коштів з карткового рахунку позивача відбулося з підстав визначених договором карткового рахунку та у розмірі встановленого тарифами банку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того що кошти знімались не з банкомату, а з каси банку не впливають на висновки суду, оскільки п. 5.1 Тарифів за обслуговування поточного рахунка з використанням платіжної картки «Мій комфорт» чітко визначено, що за проведення операцій по видачі готівки в мережі установ та банкоматів банку, а також через POS-термінали банку утримується банком комісійна винагорода 1 % від знятої суми + 5 грн. Тобто, чи кошти знімались з каси банку, чи з банкомату, комісія буде стягуватись в будь-якому випадку, оскільки вона передбачена Тарифами банку, з якою був ознайомлений позивач.
З урахування наведеного, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного списання відповідачем суми комісії є необґрунтованими, а тому відхиляються колегією суддів.
Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача з боку банку, то вимоги апеляційної скарги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Враховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін. 

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум, які визначені як заборгованість за кредитним договором. 
Судом першої інстанції надана вірна оцінка доказам, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції, ним повно і об`єктивно з`ясовані дійсні обставини справи, перевірені доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким надана належна правова оцінка. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук