ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 580/2189/25
адміністративне провадження № К/990/41611/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
за участю:
секретаря судового засідання Вітковської К.М.,
представника позивача Попова А.В.,
представників відповідача Левенець А.М., Осьмак Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року (суддя Руденко А.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року (судді Карпушова О.В., Мєзєнцев Є.І., Файдюк В.В.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» (далі - ТОВ «Маклаут Регіон», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (далі - ГУ ДПС у Черкаській області, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 10.02.2025 № 2306/23-00-07-08-01 щодо нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 649 253,99 грн.
Позовна заява аргументована тим, що актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання валютного законодавства від 21.01.2025 № 798/23-00-07-08-01/37400380 встановлено порушення граничних термінів поставки дизельного палива GASOIL/DIESEL FUEL 10PPM, EN 590 за зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу від 21.07.2023 № DK/МС/07, у зв`язку з чим нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у загальній сумі 649253,99 грн.
Позивач наголошував на відсутності своєї вини, оскільки саме контрагент позивача (JSC SAULERА) несвоєчасно повернув суму коштів, одержану як попередня оплата, а також не здійснив поставку товару, що призвело до порушення договірних зобов`язань.
ТОВ «Маклаут Регіон» посилалось на дію форс-мажорних обставин внаслідок акцій протесту польських перевізників і фермерів та блокування ними проїзду вантажних транспортних засобів на під`їзних шляхах до пунктів пропуску через державний кордон між Республікою Польща та Україною протягом періоду з 06.11.2023 по 29.04.2024, що підтверджується сертифікатом Вінницької торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 10.04.2025 № 0500-25-0589, у зв`язку з чим термін виконання зобов`язань переносив на 95 днів, отже граничний термін розрахунків за операціями з імпорту товару, встановлений Національним банком України, на думку позивача, спливає не 22.07.2024, а 26.10.2024.
Також позивач вказував на неузгодженість між змістом запиту про надання інформації та змістом наказу ГУ ДПС у Черкаській області про проведення перевірки, оскільки, на його думку, перевірка може бути проведена за період з дати підписання контракту по дату граничного терміну надання відповіді на запит відповідача про надання пояснень - 23.10.2024. Водночас запит про надання пояснень за період з 24.10.2024 по 08.01.2025 позивачу не направлявся.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у задоволені позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року залишено без змін.
Відмовляючи у задоволенні позову суди виходили з того, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення дотримано вимоги чинного законодавства, а позивачем не доведено, що порушення граничних термінів поставки дизельного палива GASOIL/DIESEL FUEL на суму 28 863,54 євро відбулось внаслідок дії форс-мажорних обставин.
Не погоджуючись із такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ТОВ «Маклаут Регіон» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування вимог касаційної скарги вказує, що суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином сертифікат Вінницької торгово-промислової палати від 10.04.2025 № 0500-25-0589 та не надали йому належної правової оцінки, що призвело до невірного застосування положень частини шостої статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон № 2473-VІІІ), якими передбачено зупинення на весь період форс-мажорних обставин нарахування пені.
Наголошує, що граничний термін для надання пояснень та документів у позивача виник 23.10.2024, в свою чергу іншого запиту про надання пояснень від ГУ ДПС у Черкаській області, яким би було визначено можливі порушення та витребовувалися у ТОВ «Маклаут Регіон» письмові пояснення та документи про стан виконання контракту від 21.07.2023 № РК/МС/07 за період з 24.10.2024 по 08.01.2025, не надходило.
У відзиві ГУ ДПС у Черкаській області вказує, що оскаржувані рішення судів є законними та обґрунтованими, ґрунтуються на засадах верховенства права, та ухвалені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судових засіданнях, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначає, що під час проведення перевірки позивачем не надавались документи, які можуть бути підставою для продовження або зупинення граничних строків розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів відповідно до Закону № 2473-VIII, про що зазначено в акті перевірки.
Наголошує, що єдиною обов`язковою передумовою здійснення документальної позапланової виїзної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.
Також відповідачем було подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), обґрунтоване тим, що підстави для відкриття касаційного провадження за скаргою ТОВ «Маклаут Регіон» були відсутні, проте такі твердження ГУ ДПС у Черкаській області не знайшли свого підтвердження в ході розгляд справи, з огляду на що колегією суддів вирішено залишити вказане клопотання без задоволення. Так, справа розглядалась судом першої інстанції у загальному позовному провадженні, а клопотання відповідача про закриття провадження у справі подано після призначення Верховним Судом касаційної скарги до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Переглядаючи судові рішення в межах доводів касаційної скарги, а також перевіряючи повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд виходить з такого.
Судами попередніх інстанцій було встановлено, що Державна податкова служба України листом від 12.09.2024 № 25596/7/99-00-07-04-02-07 повідомила ГУ ДПС у Черкаській області про надходження від Національного банку України інформації про порушення ТОВ «Маклаут Регіон» (код ЄДРПОУ 37400380) вимог валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, щодо граничних строків розрахунків по зовнішньоекономічному контракту (договору) від 21.07.2023 № DK/MC/07, укладеному з «JSC SAULERA» (Литва) 25.01.2024 в сумі 28 863,54 євро.
У зв`язку з необхідністю проведення перевірки отриманої податкової інформації ГУ ДПС у Черкаській області на адресу ТОВ «Маклаут Регіон» було направлено запит від 27.09.2024 № 21604/6/23-00-07-08-07 про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо наявності або відсутності порушень законодавчо встановлених строків розрахунків по контракту (договору) від 21.07.2023 № DK/MC/07, який був отриманий позивачем 02.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
При цьому ТОВ «Маклаут Регіон» відповіді на запит не надано.
Наказом ГУ ДПС у Черкаській області від 07.01.2025 № 60-п на підставі підпункту 191.1.4 пункту 191.1 статті 19, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) призначена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Маклаут Регіон» з питання дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по контракту від 21.07.2023 № DK/MC/07 (за період з 21.07.2023 по 08.01.2025).
На підставі наказу від 07.01.2025 № 60-п та направлення від 08.01.2025 № 141/23-00-07-08-01 посадовими особами відповідача була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Маклаут Регіон», за результатами якої складено акт від 21.01.2025 № 708/23-00-07-08-01/37400380, яким встановлено, що позивачем укладено з JSC SAULERA (Литва) контракт купівлі-продажу від 21.07.2023 № DK/MC/07 на купівлю-продаж вуглеводородної сировини або нафтопродукту на умовах попередньої оплати.
Позивач на виконання вимог вказаного контракту перерахував на користь JSC SAULERA (Литва) кошти різними частинами у період з 21.07.2023 по 08.01.2025 на загальну суму 1 144 991,00 євро, еквівалент 45 485 454,07 грн, що підтверджено платіжними інструкціями, наведеними у додатку 
№ 1 до акта перевірки.
Так, 25.01.2024 згідно платіжної інструкції № 2 здійснено оплату в сумі 35 080,00 євро, граничний строк розрахунків за операцією з імпорту товарів, встановлений Національним банком України - 22.07.2024, проте товар по імпорту (дизельне паливо GASOIL/ DIESEL FUEL lOPPM (код УКТЗЕД 2710194300) було отримано згідно ввізної митної декларації від 04.02.2024 № 24UA903020001063U0 на суму на суму 19 907,58 євро, з них на суму 1 216,46 євро в рахунок оплати, перерахованої 25.01.2024 за платіжною інструкцією № 2. Сума незавершених розрахунків за операцією з імпорту товарів після цього склала 33 863,54 євро.
Відповідно до банківської виписки від 16.04.2024 нерезидентом було здійснено повернення коштів в рахунок оплати від 25.01.2024 в сумі 5 000,00 євро або на 83 день з дати її здійснення, тобто без порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, встановлених Національним банком України.
Залишок недопоставленого товару складав 28 863,54 євро (еквівалент 1 216 938,80 грн на дату повернення коштів).
Також відповідно до банківської виписки від 03.10.2024 було здійснено повернення коштів в рахунок оплати від 25.01.2024 в сумі 1 000,00 євро, або на 253 день з дати її здійснення, тобто з порушенням граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, встановлених Національним банком України на 73 дні (залишок недопоставленого товару складав 27 863,54 євро).
Отже, пеня за порушення строків розрахунків в сумі 28 863,54 євро за 73 дні, з 23.07.2024 по 03.10.2024, шо складає 284 419,85 грн (розрахунок пені наведено в додатку 2 до акта перевірки).
Станом на 08.01.2025 (останній день періоду, що перевіряється), або на 350 день з дати здійснення попередньої оплати 25.01.2024, товари на суму 27 863,54 євро не отримано, тобто граничні строки розрахунків за операціями з імпорту товарів, встановлені Національним банком України, порушено на 170 днів.
Отже, пеня за порушення строків розрахунків в розмірі 27 863,54 євро за 97 днів (170 - 73) (з 04.10.2024 по 08.01.2025) складає 364 834,14 грн (розрахунок пені наведено в додатку 2 до акта перевірки).
Станом на 08.01.2025 заборгованість нерезидента по контракту купівлі-продажу від 21.07.2023 № DK/MC/07 складає 27 863,54 євро.
Відповідно до висновків документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Маклаут Регіон» відповідачем в акті перевірки зазначено про порушення позивачем частин першої та другої статті 13 Закону України 2473-VIII, з урахуванням пункту 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова № 18), стосовно порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, встановлених Національним банком України, за контрактом від 21.07.2023 № DK/MC/07, укладеним JSC SAULERA (Литва), в розмірі 28 863,54 євро на 73 дні, в розмірі 27 863,54 євро на 97 днів.
На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення (форма «С») від 10.02.2025 № 2306/23-00-07-08-01 за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на суму 649 253,99 грн.
Вказані обставини установлені судами й сторонами не заперечуються.
Вважаючи податкове повідомлення - рішення (форма «С») від 10.02.2025 № 2306/23-00-07-08-01 протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом.
Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.
Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 19 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Згідно зі статтею 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема, від Національного банку України про експортні та імпортні операції платників податків.
Положеннями пункту 73.3 статті 73 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Згідно з підпунктом 73.3.1 пункту 73.1 статті 73 ПК України письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті.
Відповідно до підпункту 73.3.3 пункту 73.1 статті 73 ПК України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Положеннями підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків, зокрема, валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон № 2473-VІІІ.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VІІІ органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону №2473-VІІІ Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Частиною третьою статті 13 цього Закону визначено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 2473-VІІІ порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (частина).
Згідно з частиною восьмою статті 13 Закону № 2473-VІІІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Положеннями частини восьмої статті 16 Закону № 2473-VІІІ визначено, що рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення.
Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затверджене постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (далі - Положення № 5) визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Пункт 23 розділу ІІ Положення № 5 визначає, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.
24.02.2022 з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи Національний банк України прийняв Постанову № 18, яку постановою Правління Національного банку України від 04.04.2022 № 68 було доповнено, зокрема, пунктами « 142. Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року»; « 144. Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 142 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні».
В подальшому до пункту 142 Постанови № 18 постановами Правління Національного банку України від 07.06.2022 № 113, від 07.07.2022 № 142 вносились зміни та з 07.06.2022 цифру « 90» було замінено цифрою « 120», а з 07.07.2022 - цифру « 120» замінено цифрою « 180» відповідно.
Положення частити шостої статті 13 Закону № 2473-VIII передбачають, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Аналіз наведених норм права Закону дає підстави для висновку, що у разі зупинення виконання господарської операції, яке зумовлене виникненням форс-мажорних обставин, зупиняється як перебіг строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, так і нарахування пені на весь період дії форс-мажорних обставин.
Отже, законодавцем передбачено випадок незастосування фінансової відповідальності у вигляді нарахування пені (зупинення строку нарахування пені) лише у разі виникнення форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання контрагентом договору.
Верховний Суд у складі судової палати з рoзгляду справ щoдo пoдатків, збoрів та інших oбoв`язкoвих платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.02.2025 у справі № 520/2941/24 дійшов висновку, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та характеру зобов`язання.
Суд зазначив, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор або ж обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.
Саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має доводитись шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної Торгово-промислової палати, а у разі необхідності - іншими належними доказами, що можуть підтвердити вплив цих обставин на здатність певною стороною виконати своє зобов`язання.
Крім того, у наведеній вище справі Судова палата сформулювала і правовий висновок, що положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, що врегульовано законодавством у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду.
Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що сертифікат Вінницької торгово-промислової палати від 10.04.2025 № 0500-25-0589, наданий позивачем до суду, засвідчує форс-мажорні обставини у період з 06.11.2023 до 29.04.2024 щодо обов`язку здійснити поставку з імпорту товарів - дизельне паливо GASOIL/DIESEL FUEL на суму 28863,54 євро у строки, зазначені в контракті купівлі-продажу товарів № DK/MC/07 від 21.07.2023, укладеному між ТОВ «МАКЛАУТ РЕГІОН» та JSC «SAULERA» (Литовська Республіка).
Натомість позивачем не надано доказів неможливості поставки товару у період з 30.04.2024, оскільки обов`язки нерезидента по виконанню вказаного контракту були поновлені з цієї дати.
При цьому, Верховний Суд враховує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є результатом оцінки наявних у їх розпорядженні доказів. Суд касаційної інстанції не може не погодитись із такими, оскільки така оцінка судами здійснена з дотриманням вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування всіх обстави справи на підставі належних та допустимих доказів. Касаційна скарга не містить доводів та доказів, які б спростовували помилковість встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи або їх неправильної оцінки.
Виходячи з наведеного колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивачем не надано достатніх достовірних доказів існування форс-мажорних обставин, які б вплинули на порушення ним термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Також колегія суддів погоджується з висновком судів про дотримання відповідачем вимог законодавства щодо направлення запиту про надання інформації перед проведенням перевірки, оскільки судами встановлено, що такий запит направлявся позивачу, в якому вказано про необхідність надання товариством пояснень щодо наявності або відсутності порушення граничних строків розрахунків за імпортними операціями по контракту купівлі-продажу товарів № DK/MC/07 від 21.07.2023, укладеному між ТОВ «МАКЛАУТ РЕГІОН» та JSC «SAULERA» (Литовська Республіка), без зазначення періоду, за який платник податку має надати інформацію. Крім того вказаний запит було отримано позивачем, однак пояснень до податкового органу надано не було.
Щодо посилання скаржника на висновки Верховного Суду, наведені ним у касаційній скарзі, слід виходити з того, що такі висновки зроблено Судом за конкретних обставин кожної з цих справ та оцінки наявних доказів, відмінних від справи № 580/2189/25, а тому такі не є релевантними для спірних правовідносин.
Згідно з частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до положень статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення є обґрунтованими, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя І.Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська

Повний текст постанови виготовлено 22 січня 2026 року.