ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 500/5126/25
адміністративне провадження № К/990/43356/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Юрченко В.П.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 (суддя Мірінович У.А.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 (судді: Гудим Л. Я. (головуючий), Качмар   В.Я., Онишкевич  Т.В.) у справі №500/5126/25 за заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дживелін Трейд» про стягнення коштів за податковим боргом, 
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. 29.08.2025 о 12:39 год Головне управління ДПС у Тернопільській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України (далі - заявник, контролюючий орган) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дживелін Трейд» (далі - відповідач, Товариство) про стягнення з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Дживелін Трейд» та за рахунок готівки, що йому належить, коштів у розмірі податкового боргу по платежу пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 129  250  346,13грн.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2025, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025, заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дживелін Трейд» про стягнення коштів за податковим боргом залишено без розгляду на підставі частини п`ятої статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Роз`яснено заявнику, що він має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку. 
3. Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що граничним строком подання заяви про стягнення коштів за податковим боргом, відповідно до частини другої статті 283 КАС України, є 14.08.2025. Натомість, заява Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшла до суду 29.08.2025 о 12 год. 39 хв. Відтак, заява контролюючого органу подана до суду із пропуском строку, встановленого КАС України, що є підставою для залишення такої заяви без розгляду.
Доводи касаційної скарги
4. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2025, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025, а справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
5. Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
З огляду на зміст касаційної скарги, підставою для відкриття касаційного провадження у справі №500/5126/25 є оскарження зазначеної у частині другій статті 328 КАС України ухвали суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду, після її перегляду в апеляційному порядку, з посиланням у касаційній скарзі на порушення судом першої інстанції та апеляційним адміністративним судом норм процесуального права.
Скаржник вказує, що мотивуючи оскаржувані у цій справі судові рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є дата надіслання (вручення) платнику податкової вимоги та сплив 30 календарних днів з дня такого надіслання. Відтак, 30-ти календарний день з дня надіслання платнику податкової вимоги припав на 13.08.2025. Відповідно, на переконання судів, контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 14.08.2025 по 00 годин 00 хвилин 15.08.2025.
Проте, судами не було враховано висновки, які були висловлені у постановах Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №320/6263/20, від 03.02.2022 у справі №300/2315/21, від 15.07.2025 у справі №340/3048/25, від 15.09.2025 у справі №140/701/25, зокрема щодо обставин з якими пов`язано звернення до суду, а саме сплив тридцятиденного строку з моменту вручення (повернення оператором поштового зв`язку) податкової вимоги. 
Відтак, відлік 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом з дня надіслання платнику податкової вимоги є необґрунтованим, натомість обставина, яка зумовила б звернення до суду ще не настала, в такому випадку подання заяви в порядку статті 283 КАС України було б передчасним.
Наведене, на переконання контролюючого органу, свідчить про вибірковість застосування норм права, порушення принципу правової визначності та ігнорування усталену підходу до вирішення спірних правовідносин.
6. Товариством відзиву на касаційну скаргу контролюючого органу надано не було, що не перешкоджає їх подальшому розгляду. 
7. Касаційний розгляд справи проведено письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
8. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд виходить з наступного.
9. Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених    Конституцією    та законами України.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів щодо стягнення коштів за податковим боргом регламентовані статтею 283 КАС України.
Пунктом 5 частини першої статті 283 КАС України визначено, що провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.
Відповідно до частини другої статті 283 КАС України, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.
Згідно із частинами першої, другої та п`ятої статті 270 КАС України, на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283, 283-2 цього Кодексу, не поширюються правила    частин другої - десятої    статті 120 цього Кодексу.
Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами.
Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є дата надіслання (вручення) платнику податкової вимоги.
Колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, від 26.06.2020 у справі № 280/2993/19, від якої суд касаційної інстанції у встановленому процесуальним законом порядку не відступав вказано, що КАС України визначено те, що при розгляді категорії термінових справ днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг у справах, визначених статтею 283 КАС України, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України).
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, а також вбачається з матеріалів справи, податкова вимога від 14.07.2025 №0003510-1302-1900 направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «Дживелін Трейд» засобами поштового зв`язку 14.07.2025.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що 30 календарний день з дня надіслання платнику податкової вимоги припав на 13.08.2025, а тому контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 14.08.2025 по 00 годин 00 хвилин 15.08.2025, натомість заяву подано до суду лише 29.08.2025 о 12 год 39 хв, тобто з порушенням строків звернення до суду.
Колегія суддів вказує на помилковість наведених висновків.
Як вже було зазначено вище обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є дата надіслання (вручення) платнику податкової вимоги.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 58.3 статті 58 Податкового кодексу України).
Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац другий пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України).
Крім того, згідно з пунктом 6 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610 (у редакції, чинній на дату спірних правовідносин) податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІКС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Отже, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу, остання вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Аналогічна правова позиція наведена, зокрема у постанові Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 320/6263/20.
Обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є дата надіслання (вручення) платнику податкової вимоги та сплив 30 календарних днів з дня такого надіслання (вручення).
Як встановлено судами податкова вимога від 14.07.2025 №0003510-1302-1900 направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «Дживелін Трейд» засобами поштового зв`язку 14.07.2025 і саме з зазначеної дати суди обрахували 30 денний строк, після спливу якого контролюючий орган мав протягом 24 годин звернутися з заявою про стягнення боргу.
Однак суди не врахували, що зазначену вимогу Товариству вручено не було, а рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення було повернуто на адресу контролюючого орану 29.07.2025 з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.14-15). Відтак податкова вимога від 14.07.2025 №0003510-1302-1900 вважається врученою саме 29.07.2025. 
Враховуючи вказані норми, та наявне у матеріальних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання», судами попередніх інстанцій зроблено неправильний висновок, про те, що 30 календарний день з дня надіслання (вручення) платнику податкової вимоги припав (закінчився) 13.08.2025, а контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 14.08.2025  по 00 годин 00 хвилин 15.08.2025.
Суд зазначає, що перебіг 30-денного строку, встановленого нормами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, розпочався з 30.07.2025 (наступний день за днем зазначеним поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення) та сплив відповідно 28.08.2025. 
Таким чином контролюючий орган мав звернутися з заявою про стягнення коштів за податковим боргом, в порядку визначеному статтею 283 КАС України, протягом 24 годин моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності. Тобто такий строк розпочався з 00 годин 00 хвилин 29.08.2025 та закінчився о 24 годині 00 хвилин 29.08.2025, а відтак, звернувшись до суду з заявою про стягнення податкового боргу в порядку статті 283 КАС України поданою до суду 29.08.2025 о 12 год 39 хв позивачем дотримано строків звернення до суду із такою заявою.
З урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно дійшли висновку про наявність підстав для залишення заяви Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дживелін Трейд» про стягнення коштів за податковим боргом без розгляду на підставі частини п`ятої статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
10. Відповідно до частини першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
11. За встановлених обставин Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій залишаючи без розгляду заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дживелін Трейд» про стягнення коштів за податковим боргом, порушили норми процесуального права, у зв`язку з чим їх рішення підлягають скасуванню із передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України задовольнити.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 у справі №500/5126/25 скасувати.
Справу №500/5126/25 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер В.П. Юрченко   Р.Ф. Ханова