ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

10.02.2026	м. Суми	Справа № 920/1660/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/1660/25
за позовом Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032; код за ЄДРПОУ 00100227),
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Сумитеплоенерго” (вул.Друга Залізнична, буд. 10, м. Суми, 40030; код за ЄДРПОУ 33698892), 
про стягнення 440072,46 грн,

установив:
09.12.2025 через систему “Електронний суд” позивач звернувся з позовом, за яким просить стягнути з відповідача 440072,46 грн заборгованості та 2397,44 грн 3% річних, а також 5280,87 грн судового збору.
09.12.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/1660/25 призначено судді Короленко В.Л.
Ухвалою від 12.12.25 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом: уточнення ціни позову та/або прохальної частини позовних вимог; надання докази сплати судового збору в розмірі, визначеному підпунктом 1 пункту 2 частини 2 та частиною 3 статті 4 Закону України “Про судовий збір”.
15.12.2025 на виконання вимог ухвали від 12.12.2025 у справі №920/1660/25 позивач через систему Електронного суду подав заяву про усунення недоліків №0176619 від 15.12.25, якою надав докази сплати судового збору в сумі 5280,87 грн (платіжна інструкція № AU.GV-1699 від 12.12.2025) та уточнив ціну позову, зазначивши, що ціна позову складає 440072,46 грн, з яких сума основного боргу за надану послугу складає 437675,02 грн та сума 3 % річних складає 2397,44 грн.
17.12.2025 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю “Сумитеплоенерго”, код за ЄДРПОУ 33698892, зареєстрований за місцезнаходженням: вул. Друга Залізнична, буд. 10, м. Суми, 40030.
Ухвалою суд від 17.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1660/25; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.
Відповідно до інформації з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та із системи «Електронний суд» позивач та відповідач мають зареєстровані електронні кабінети в системі «Електронний суд».
На виконання абз. 1 ч. 7 ст. 6 ГПК України копія ухвали від 17.12.2025 про відкриття провадження у справі №920/1660/25 надіслана позивачу та відповідачу відповідно до вимог ч.ч. 6-7 ст.6 ГПК України до їх електронних кабінетів.
12.01.2026 через систему “Електронний суд” відповідачем надано до суду відзив (вх.№157), відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
20.01.2026 через систему “Електронний суд” позивачем надано до суду відповідь на відзив (вх.№331), згідно з якою позивач вказує на необґрунтованість доводів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позов повністю.
Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74, 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.
Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі – НЕК «Укренерго») є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».
НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі – ДП «НЕК «Укренерго») відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2. Статуту НЕК «Укренерго» (публічно доступний за адресою https://ua.energy/pro_kompaniyu/statut/statut-ta-ustanovchi-dokumenty/).
НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі – юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1, ст. 33, абз. 2 п. 8 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Згідно з п. 10. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського управління.
За змістом п. 10 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативнотехнологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі (ч. 4 ст. 33 Закону «Про ринок електричної енергії»).
Згідно з п.п. 1.1, 1.2 гл. 1 р. XI Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП «Про затвердження Кодексу системи передачі» від 14.03.2018 №309 (далі - КСП) послуги з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно- технологічного) управління надаються ОСП на недискримінаційних засадах відповідно до вимог, установлених законодавством та цим Кодексом. Послуги з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління надаються на договірних засадах на основі типових договорів згідно з порядком, визначеним цим Кодексом. Типові форми договорів про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та про надання послуг з передачі електричної енергії наведені в додатках 5 та 6 до цього Кодексу відповідно.
У відповідності до Кодексу системи передачі, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 309 (зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1763, якою в тому числі внесено зміни до типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, сторони домовились укласти договір шляхом приєднання користувача до умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії (далі – договір приєднання), затвердженого Наказом НЕК «УКРЕНЕРГО» № 549 від 03.10.2023 та розміщеного на сайті НЕК «УКРЕНЕРГО» за посиланням: https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv- rynku/dogovory/ із подальшими змінами в редакції наказу НЕК «Укренерго» № 343 від 07.06.2024 та №625 від 06.08.2025.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (відповідач, користувач) заявою-приєднання від 08.11.2023 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії надало письмову згоду на приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії (далі - договір), розміщеного на офіційному сайті ОСП, на окремих умовах чинного договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 27.05.2019 № 0514-02015, а саме індивідуальних характеристик, зазначених в додатках до такого договору та реквізитів.
Повідомленням № 01/60648 від 11.11.2023 про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії позивач повідомив відповідача про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії. Ідентифікатор договору № 0514-02015-ПП. Дата акцептування 01.01.2024.
Відповідно до п.п. 2.1 договору за цим договором ОСП (оператор системи передачі, позивач) безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі – послуга), а відповідач - (користувач) зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору .
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативно- технологічного) управління.
Відповідно до п. 4.1. договору, планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та /або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до затвердженої ним методики (порядку), та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті: https://ua.energy/.
Відповідно до п. 5.1. договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги. Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ КСП.
Згідно п. 6.1. договору розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.
Відповідно до п. 6.2 договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів та розрахунків:
платіж – до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги наданої в першій декаді розрахункового періоду;
платіж – до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги наданої в другій декаді розрахункового періоду;
платіж – до 08 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Відповідно до п. 6.4. договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП (позивачем), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.
Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або Акт приймання- передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники Акта приймання-передачі послуги та акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі
Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.
Згідно п. 6.5. договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.
У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої послуги відображаються в Акті коригування.
Відповідно до п. 10.4. договору будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання цього договору (у тому числі акт приймання-передачі послуги або акт коригування до акта приймання-передачі послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний з обох сторін в один і той самий спосіб (залежно від форми документа).
Податкові накладні отримуються користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.
Згідно з п. 10.3. договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.
Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу «Доставлено» у сервісі.
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичниму документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Відповідно до п. 6.6. договору у разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви користувача про повернення надлишку коштів).
За наявності заборгованості за цим договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача.
Згідно з пп. 1) п. 7.1., пп. 2) п. 9.3. договору ОСП (позивач) має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу, а відповідач (користувач) зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором.
На виконання спірного договору позивачем складено та направлено відповідачу наступні акти :
акт приймання-передачі послуги № ПРА-0012914 від 30.09.2025 на суму 412 917,22 грн;
акт приймання-передачі послуги № ПРА-0014034 від 31.10.2025 на суму 24 757,80 грн;
всього на суму 437 675,02 грн.
Як зазначає позивач, відповідач оплату у зазначений період не здійснив, ані поетапної оплати планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду (3-ма платежами протягом розрахункового місяця у строки передбачені п. 6.2. договору), ані на підставі актів надання послуги.
Таким чином, сума основної заборгованості відповідача за підрахунками позивача станом на 04.12.2025 за період вересень – жовтень 2025 року та на підставі вищезазначених первинних документів становить 437675,02 грн з ПДВ, що і стало підставою для звернення до суду.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що загальна сума боргу Держави перед ТОВ «Сумитеплоенерго» по компенсації різниці в тарифах підтверджена територіальними комісіями за період з 01.06.2021 року по 30.09.2025 року і становить 1439026541,66грн. Із зазначеної суми заборгованості Держави з відшкодування заборгованості з різниці в тарифах на сьогоднішній день відповідачу не погашено жодної гривні. Таким чином, як на момент укладення спірного договору так і в процесі його виконання Держава не забезпечила виконання гарантій, встановлених ст.2 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» щодо відшкодування ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованості з різниці в тарифах, що позбавило відповідача визначеного Законом джерела фінансування для здійснення оплати за послуги, в той час як позивач (який діє від імені та в інтересах Держави на ринку диспетчерського управління режимами роботи Об`єднаної енергетичної системи України та є монополістом на цьому ринку) встановила в договорі умови оплати вартості послуги без прив`язки до виконання гарантій щодо відшкодування заборгованості з різниці в тарифах, при тому що такі умови не можуть бути виконані ТОВ «Сумитеплоенерго» за відсутності зазначеного джерела фінансування.
Відповідач зазначає, що з огляду на наявні обставини і суть правовідносин сторін кінцевим отримувачем коштів як оплати за послуги, зокрема за договором від 01.01.24, є Держава (засновник ПрАТ «НЕК «Укренерго» з часткою 100% корпоративних прав є Держава через Міністерство енергетики України), в той час як з боку Держави наразі залишаються невиконаними гарантії, встановлені Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» щодо відшкодування заборгованості з різниці в тарифах ТОВ «Сумитеплоенерго».
Крім того, відповідач наголошує, що позивачем не доведено наявність правових підстав для стягнення заборгованості, оскільки не надано доказів акцептування договору у редакції наказів позивача від 07.06.2024 № 344, від 06.08.2025 № 627, на які позивач в позові посилається як на підставу стягнення заборгованості. Отже, доводи позивача про наявність порушення грошового зобов`язання за недоведеності наявності самого зобов`язання та підстав для його виконання відповідач вважає необґрунтованими.
Суд зазначає, шо відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно положень ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).
Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом відхиляються заперечення відповідача проти позову, оскільки суд погоджується з позивачем, що за статутом НЕК «Укренерго» є господарюючим суб`єктом, що створений у вигляді акціонерного товариства. Згідно з розділом 3 статуту НЕК «Укренерго» є юридичною особою приватного права, не відповідає за борги Держави, а Держава не відповідає за борги НЕК «Укренерго».
Укладений між НЕК «Укренерго» та ТОВ «Сумитеплоенерго» договір з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0514-02015-ПП є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та розміщений на офіційному сайті НЕК «Укренерго». З моменту акцептування заяви-приєднання до договору в порядку, встановленому Кодексом системи передачі (далі – КСП), Користувач набуває всіх прав та зобов`язань за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, КСП та чинним законодавством України.
Згідно ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно п. 15.1 договору в редакції наказу від 03.10.2023 № 549 , цей договір може бути змінений OCП в односторонньому порядку у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини, пов`язані з наданням послуги. У такому випадку зміни до цього договору вносяться OCП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності.
Відповідно до п. 15.2. договору цей договір зі змінами оприлюднюється на офіційному вебсайті OCП. Якщо користувач не ініціював розірвання цього договору протягом одного місяця з дати набрання чинності змінами, вважається, що він погодився зі зміненим договором. У відповідності до п. 14.1 договору в редакції наказу від 03.10.2023 № 549 цей договір набирає чинності з дати акцептування заяви- приєднання, зазначеної в повідомленні OCП, i діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення.
Згідно п. 14.3 цей договір припиняє свою дію, якщо одна із сторін перестає бути учасником ринку електричної енергії з дати припинення участі на ринку електричної енергії та/або у разі анулювання дії ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, з дати прийняття відповідного рішення про анулювання дії ліцензії, та/або припинення державної реєстрації. В іншому випадку цей договір припиняє свою дію з дати набрання законної сили рішенням суду про розірвання цього договору.
Відповідно п. 14.5. договору припинення/розірвання дії цього договору не звільняє сторони від належного виконання обов`язків, що виникли в період дії цього договору.
Суд погоджується з позивачем, що оскільки ніяких повідомлень щодо розірвання договору з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0514-02015-ПП від відповідача не надходило, цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік і не потребує додаткових заяв, а отже заперечення відповідача не ґрунтуються но нормах чинного законодавства та умовах укладеного між сторонами договору.
Судом встановлено, що за спірний період з вересня по жовтень 2025 року сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 437675,02 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі послуги. 
Водночас, відповідачем належним чином свої зобов`язання зі сплати вартості наданих послуг у розмірі 437675,02 грн у строки, визначені договором, не виконано. 
Таким чином, з огляду на зазначене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані суду у відповідності до вимог ст. 73, 74 ГПК України докази, які б свідчили про оплату ТОВ “Сумитеплоенерго” наданих йому ПрАТ “НЕК “Укренерго” послуг у строки, визначені договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати послуг за спірний період з вересня по жовтень 2025 року в сумі 437675,02 грн є доведеними та обґрунтованими.
Стосовно стягнення 3% річних, суд зазначає наступне.
У відповідності до п. 6.6 договору у випадку порушення своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач здійснив нарахування 3% річних за користування коштами, виходячи з суми простроченої заборгованості за надану у вересні-жовтні 2025 року послугу.
Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою:
Сума санкції = С x 3 x Д : 365: 100, де С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.
У відповідності до розрахунку (додається до позову) загальна сума 3% річних становить – 2 397,44 грн.
Відповідач контррозрахунку, нарахованих позивачем 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за спірним договором, суду не надав.
Суд, перевіривши розрахунок позивача за допомогою «Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій» на офіційному вебсайті «Платформа: Ліга Закон» за посиланням https://ips.ligazakon.net/calculator/ff, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати за надані послуги, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2397,44грн 3% річних за період з 19.09.2025 по 04.12.2025 визнає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідно до матеріалів справи позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 437675,02 грн основного боргу та 2397,44грн 3% річних, на підставі чого суд задовольняє позов в повному обсязі.
При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5280,87грн судового збору, сплаченого за подання позову.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі ст.129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 5280,87грн судового збору.
Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “СУМИТЕПЛОЕНЕРГО” (вул. Друга Залізнична, 10, м. Суми, 40030, код ЄДРПОУ 33698892) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “УКРЕНЕРГО” (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 00100227) 437675,02 грн (чотириста тридцять сім тисяч шістсот сімдесят п`ять грн 02 коп.) основного боргу, 2397,44 грн (дві тисячі триста дев`яносто сім грн 44 коп.) 3% річних, а також 5280,87 грн (п`ять тисяч двісті вісімдесят грн 87 коп.) витрат зі сплати судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України). 
Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне рішення складено та підписано 11.02.2026.

Суддя	В.Л. Короленко