ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 р. 	Справа № 440/11866/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 06.08.25  у справі № 440/11866/24
за позовом   Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"  
до   Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків      
третя особа:    Міністерство оборони України 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"  (далі за текстом також - позивач, АТ "Укртатнафта", Товариство) звернулося до адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі за текстом також – відповідач, ЦМУДПС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Міністерство оборони України, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1583/Ж10/31-00-04-01-01-31 від 10.07.2024, яким до Товариства застосовано штрафні санкції за платежем акцизний податок на пальне у розмірі 1 020,00 грн за порушення п. 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України у зв`язку з несвоєчасним поданням декларації з акцизного податку за червень 2022 року.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №1583/Ж10/31-00-04-01-01-31 від 10.07.2024.
Стягнуто на користь Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 3 028 грн 00 коп.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, з викладенням висновків, які не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, з посиланням на приписи Податкового кодексу України, доводить, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним. Зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що  АТ «Укртатнафта» було звільнено від відповідальності за несвоєчасне виконання обов`язків, зазначених у рішенні від 28.10.2022 №за 788/Ж10/31-00-04-01-01- 01, лише до 30.05.2023.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Міністерство оборони України подало додаткові пояснення у справі, в яких звертає увагу, що наявні у справі докази достовірно засвідчують відсутність у діях платника податку вини (умислу), що, у свою чергу, унеможливлює притягнення до його відповідальності. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що АТ "Укртатнафта" зареєстроване у статусі юридичної особи 22.12.1995, основним видом діяльності є "Виробництво продуктів нафтоперероблення". Товариство перебуває на податковому обліку в ЦМУДПС.
03.05.2024 АТ "Укртатнафта" подало до контролюючого органу декларацію з акцизного податку за червень 2022 року (реєстраційний номер 9314779147).
Головним державним інспектором відділу податкового адміністрування підприємств паливно-енергетичного комплексу управління податкового адміністрування підприємств виробничої сфери ЦМУДПС Омельчук В.О. на підставі пп. 20.1.4 ст. 20, пп. 75.1.1 ст. 75 Податкового кодексу України, у порядку, визначеному п. 76.2 ст. 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку платника АТ "Укртатнафта" щодо порушення правил (термінів) подання податкової звітності з акцизного податку за червень 2022 року, за результатами якої складено акт про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасне подання податкової звітності від 31.05.2024 за №1578/Ж5/31-00-04-01-01-26/00152307 (а.с. 14-15).
Згідно з висновками акта від 31.05.2024 за №1578/Ж5/31-00-04-01-01-26/00152307 встановлено порушення АТ "Укртатнафта" вимог пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Кодексу, а саме - несвоєчасне подання декларацій з акцизного податку за червень 2022 року (реєстраційний номер №9314779147 від 03.05.2024, граничний термін подання - 30.05.2023, фактично подано - 03.05.2024).
За результатами розгляду заперечення AT "Укртатнафта" на акт перевірки (а.с. 16-17) ЦМУДПС визнало висновки акту перевірки такими, що відповідають вимогам законодавства (а.с. 18-19).
10.07.2024 на підставі висновків акта перевірки від 31.05.2024 за №1578/Ж5/31-00-04-01-01-26/00152307 ЦМУДПС прийнято податкове повідомлення-рішення №1583/Ж10/31-00-04-01-01-31, яким до AT "Укртатнафта" за порушення вимог пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1 020,00 грн (а.с. 12-13).
Рішенням ДПС України від 17.09.2024 за №28006/6/99-00-06-03-01-06 скаргу АТ "Укртатнафта" залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін (а.с. 22-23).
Не погодившись із правомірністю підстав винесення податкового повідомлення-рішення від 10.07.2024 за №1583/Ж10/31-00-04-01-01-31, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що податковий орган, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, діяв всупереч та не відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки позивач належними доказами довів обставини непереборної сили (форс-мажору), які звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI (далі - ПК України).
Пунктом 54.1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з пп. 54.3.1 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.
Водночас згідно з п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:
календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;
календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);
календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом 49.18.4 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;
календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу;
календарному року для платників податку на прибуток (у тому числі платників частини чистого прибутку (доходу)), для податкової декларації (у тому числі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;
календарному року для платників дивідендів на державну частку (у тому числі господарських товариств, корпоративні права яких частково належать державі, та господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним) для розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку - до 1 липня року, що настає за звітним;
якщо платник податків ліквідується чи реорганізується (у тому числі до закінчення податкового (звітного) періоду), декларація з рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів може подаватися за податковий (звітний) період, на який припадає дата ліквідації чи реорганізації, до закінчення такого звітного періоду.
Стаття 223 ПК України визначає процедуру складення та подання декларації з акцизного податку.
Так, згідно з приписами вказаної норми, базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.
Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.
Відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності визначена статтею 120 ПК України.
Згідно з п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
З аналізу наведених правових норм слідує, що на платника податків покладено обов`язок щодо своєчасного подання податкової звітності з акцизного податку, тоді як порушення строків подання такої звітності тягне за собою міру відповідальності платника у вигляді штрафу згідно з п. 120.1 ст. 120 ПК України.
У спірних правовідносинах позивач не заперечує обставин того, що декларація з акцизного податку за червень 2022 року була подана ним з порушенням встановленого строку для її подання. Однак уважає, що має право на звільнення від встановленої законом відповідальності з огляду на наявність у звітний період форс-мажорних обставин, що відповідно до пп. 112.8.9 ст. 112 ПК України є підставою для звільнення платника від фінансової відповідальності.
Надаючи оцінку таким доводам позивача, колегія суддів зазначає таке.
Законом від 03.03.2022 за №2118-IX підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України був доповнений підпунктами 69.1 та 69.9 пункту 69 такого змісту:
"У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні";
"Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".
З огляду на зміни, внесені Законом України від 24.03.2022 за №2142-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", у підпункті 69.1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України слова "трьох місяців" замінені словами "шести місяців".
12.05.2022 Верховна Рада України прийняла Закон №2260-IX, що набрав чинності 27.05.2022, яким підпункт 69.1 пункту 69 "Перехідні положення" ПК України викладено у такій редакції:
"У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року".
Відповідно до абз. 8 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 за №225, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за №967/38303, затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження (надалі – Порядок №225), що набрав чинності 06.09.2022.
Цей Порядок був розроблений відповідно до пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо (пункт 1 розділу І).
У силу приписів пункту 1 розділу ІІ Порядку №225 (у первісній редакції), підставами неможливості виконання платниками податків – юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є, зокрема: 1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації; (...) 7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.
За змістом пункту 5 розділу ІІ Порядку №225 платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, щодо яких контролюючим органом прийнято рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, та у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, зобов`язані повідомити, контролюючий орган про відновлення можливості виконання платником податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, податкового обов`язку не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків, шляхом подання повідомлення довільної форми у порядку, передбаченому пунктом 8 цього розділу.
Законом №2260-IX доповнено підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України положеннями, відповідно до яких, у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.
У свою чергу стаття 112 ПК України визначає загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
За умовою пп. 112.8.9 ст. 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).
Аналізуючи зазначені вище норми на предмет того, чи є пп. 112.8.9 ст. 112 ПК України самостійною підставою для звільнення від відповідальності або законодавчо пов`язаний зі спеціальним порядком підтвердження неможливості виконання податкових обов`язків під час воєнного стану, Верховний Суд у постанові від 14.01.2025 у справі №440/17191/23 дійшов таких висновків.
Підпункт 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України є самостійною підставою для звільнення від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Підпункт 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України встановлює загальне правило, яке діє незалежно від наявності воєнного стану в Україні.
Обставини непереборної сили (форс-мажору) можуть (але не обов`язково повинні) бути дослідженими в межах спеціального порядку підтвердження неможливості виконання                       податкових обов`язків під час воєнного стану.
Оскільки категорія "обставини непереборної сили" безпосередньо пов`язана з "відсутністю у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок", враховуючи використання у Порядку №225 поняття "обставин непереборної сили", введення порядку підтвердження неможливості виконання податкових обов`язків під час воєнного стану слід розглядати з урахуванням наступного: (1) "відсутність у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок" є окремим та нормативно вужчим поняттям відносно "обставин непереборної сили", (2) "відсутність у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок" має вужчий предмет доказування, (3) спеціальний порядок підтвердження неможливості виконання податкових обов`язків під час воєнного стану введений для нівелювання факторів війни та практично не може охопити загальні (не спричинені війною) обставини дії непереборної сили, хоча Порядок №225 і містить невиключний перелік фактичних підстав, які унеможливлюють виконання податкового обов`язку, (4) спеціальний порядок слід тлумачити виходячи з ключових задач, для яких його було введено: запобігти зловживанню повноваженнями контролюючим органом, ввести чітку процедуру підтвердження факторів, які унеможливили виконання податкових зобов`язань платником податків, ввести певний рівень юридичної визначеності та передбачуваності для платника податків в умовах війни.
Водночас колегія суддів Верховного Суду зазначила, що наявність форс-мажорних обставин може бути досліджено на загальних умовах та в порядку процедури, встановленої Порядком №225, під час дії воєнного стану. Процедура, встановлена Порядком №225, не відображає всі можливі форс-мажорні обставини. Порядок №225 розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, а не відповідно до статті 112 цього Кодексу. Вибір яку саме процедуру та підставу обрати (загальну чи спеціальну на період дії воєнного стану) є правом платника податків.
Запровадження окремого механізму для відтермінування виконання податкових обов`язків під час дії воєнного стану не може позбавляти платника податків права на дотримання умов, установлених загальними правилами притягнення до відповідальності.
Як зазначив Верховний Суд, також слід зважати на презумпцію правомірності рішень платника податку (в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу). Оскільки жодних правил щодо реалізації загальних правил притягнення платника податків до фінансової відповідальності не встановлено, а Порядком №225 врегульовано правила застосування норм підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, платник податків має можливість застосувати як загальні правила для звільнення від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, так і спеціальні правила на період дії воєнного стану.
У зв`язку з цим суд з наданих позивачем письмових доказів з`ясував, що рішенням ЦМУДПС щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 28.10.2022 за №788/Ж10/31-00-04-01-01-01 (а.с. 38) було визначено неможливість ПАТ "Укртатнафта" (ідентифікаційний номер 00152307) своєчасного виконання податкового обов`язку, зокрема, в частині: подання податкової та фінансової звітності, передбаченої статтею 46 ПКУ; реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування; реєстрації акцизних накладних; подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового.   
За визначенням, наведеним у частині другій статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати", законодавець до форс-мажорних обставин відніс, серед іншого, загальну військову мобілізацію, військові дії, оголошену та неоголошену війну.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 за №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 за №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.
У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і триває досі.
Отже, введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану є форс-мажорною обставиною, яка у повній мірі відповідає ознакам надзвичайності і невідворотності.
Документом, який підтверджує обставини настання і припинення форс-мажорних обставин є сертифікат (висновок, довідка, підтвердження), що виданий Торгово-промисловою палатою України або уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою. На підставі вказаного документа поряд з іншими доказами, що можуть бути надані заінтересованою особою, доводяться обставини існування причинно-наслідкового зв`язку між настанням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) і невиконанням/несвоєчасним виконанням, зокрема, податкових зобов`язань.
Тобто саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором, чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має доводитися як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
Позивач стверджує, що у даному випадку несвоєчасне подання декларації з акцизного податку за червень 2022 року обумовлено обставинами непереборної сили.
Так, сертифікатом Полтавської торгово-промислової палати №5301-23-4020 від 29.09.2023 засвідчено наявність форс-мажорних обставин, які унеможливили своєчасне подання декларації з акцизного податку за червень 2022 року (пункт 7 сертифікату) (а.с. 27-29). Датою настання форс-мажорних обставин зазначено 01.09.2023, дата закінчення - тривають на 29.09.2023.
Цим сертифікатом засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія РФ проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 та ракетні атаки (обстріли) по технологічних об`єктах на території ПАТ "Укртатнафта", руйнування і пошкодження об`єктів інфраструктури, вихід з ладу серверу ІВМ eServer pSeries Model 650 (s/n 11897P2372YL1974000820) з програмним забезпеченням у вигляді корпоративної системи управління підприємством mySAP.com (R/3) – SAP R/3 Enterprise.
Після видачі Сертифікату Полтавською ТПП №5301-23-4020 від 29.09.2023 ракетні обстріли АТ "Укртатнафта" продовжились, що документально підтверджується витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.11.2023, від 28.01.2024, від 20.02.2024 (а.с. 36-37).
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення АТ "Укртатнафта" від фінансової відповідальності за несвоєчасне подання декларації з акцизного податку за червень 2022 року, яка була подана Товариством лише 03.05.2024, через наявність форс-мажорних обставин (військова агресія, ракетні обстріли АТ "Укртатнафта", втрата даних серверу з програмним забезпеченням), які тривають і до теперішнього часу.
З огляду на приведений вище висновок Верховного Суду про те, що пп. 112.8.9 статті 112 ПК України є самостійною підставою для звільнення від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, суд не здійснює аналіз та оцінку усіх інших аргументів відповідача, викладених в апеляційній скарзі.
З урахуванням вказаних положень чинного законодавства, а також встановлених у справі обставин, висновок суду першої інстанції про те, що податковий орган, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, діяв всупереч та не відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки позивач належними доказами довів обставини непереборної сили (форс-мажору), які звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, є обґрунтованим і законним.
За таких обставин колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення відповідача №1583/Ж10/31-00-04-01-01-31 від 10.07.2024, яким до AT "Укртатнафта" за порушення вимог п. 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України у розмірі 1020,00 грн, є протиправним та підлягає скасуванню. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 у справі № 440/11866/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    А.О. Бегунц