Справа № 420/36346/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА» (Люстдорфська дорога, будинок 140, корпус А, м. Одеса, 65114, код ЄДРПОУ 37871328) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,- 

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА» до Одеської митниці, у якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 17.07.2025 року № UA500080/2025/000048/1;
визнати протиправною та скасувати оформлену Одеською митницею картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 17.07.2025 № UA500080/2025/000158.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.07.2025 з метою випуску придбаного відповідно до зовнішньоекономічного контракту № DRT2025FCA товару у вільний обіг, декларантом позивача Одеській митниці була подана митна декларація № 25UA500080007898U4 та документи на підтвердження митної вартості декларованого товару. Митна вартість оцінюваних товарів була визначена товариством за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). 11.07.2025 відповідачем на адресу декларанта було направлено електронне повідомлення з вимогою про надання для підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією № 25UA500080007898U4 додаткових документів. 16.07.2025 на адресу митниці були надані копії додаткових документів. 17.07.2025 відповідачем було прийняте рішення № UA500080/2025/000048/1 про коригування митної вартості товарів за митною декларацією № 25UA500080007898U4. Приймаючи дане рішення відповідач спирався на обставини щодо впливу на рівень митної вартості взаємопов`язаності позивача та продавця оцінюваних товарів та щодо недодання до митної вартості цих товарів всіх витрат по їх транспортуванню до місця ввезення на митну територію України. 
Позивач не погоджується з таким рішенням та зазначає, що дійсно, ТОВ «ТерраТарса Україна» та продавець оцінюваних товарів є пов`язаними особами, однак товариством виконано вимоги частини вісімнадцятої статті 58 МК України, з яким (виконанням) пов`язується можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом.
Щодо визначення витрат на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України позивач вказує, що відповідно до довідки експедитора про транспортно-експедиційні витрати, такі витрати до місця ввезення оцінюваних товарів на митну територію України склали саме 119 925,79 грн. Рештою, 29 981,44 грн та 4 164,10 грн (в тому числі податок на додану вартість 694,02 грн), були витрати на транспортування оцінюваних товарів по території України та експедиторська винагорода по території України відповідно, а зальна сума цих витрат і склала 154 071,33 грн (119 925,79 грн + 29 981,44 грн + 4 164,10 грн), яка була повністю сплачена ТОВ «ТерраТарса Україна» ТОВ «Марк Мультімодал Україна» вказаною платіжною інструкцією 09.07.2025. Отже помилковим є висновок Митного органу про необхідність додавання до митної вартості цього її числового показника на рівні 149 907,23 грн, що дорівнює вартості експедиторських (транспортних) послуг по всьому маршруту перевезення оцінюваних товарів (119 925,79 грн + 29 981,44 грн), адже відповідно до пункту 5 частини десятої статті 58 МК України, ця складова митної вартості включає тільки витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а не витрати на перевезення по митний території України.
Щодо ненадання товариством Митному органу витягу з бухгалтерського рахунку 289, позивач вказує, що такий витяг був наданий товариством Одеській митниці 16.07.2025 за результатами розгляду її письмової вимоги про надання додаткових документів від 11.07.2025.
Також вказуючи у рішенні про коригування митної вартості про невідповідність наданих товариством бухгалтерських довідок вимогам ПК України та Закону України «Про бухгалтерський облік» відповідач не врахував, що ніякі бухгалтерські довідки ТОВ «ТерраТарса Україна» Одеській митниці під час митного оформлення оцінюваних товарів не надавалися.
Ухвалою суду від 03.11.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також витребувано з Одеської митниці належним чином засвідчені копії документів, які були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA500080/2025/000048/1 від 17.07.2025 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500080/2025/000158 від 17.07.2025 року.
17.11.2025 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) 25UA500080007898U4 від 11.07.2025 року відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар ТОВ «ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА». Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) 25UA500080007898U4 від 11.07.2025 року позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД.
Оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.
16.07.2025 декларант додатково надіслав: прайс калькуляцію виробника; прайс лист виробника; виписку з бухгалтерської документації по рахунку 361, видаткові накладні до рахунків українському покупцю, специфікацію до договору, обігово - сальдову відомість по рахунку 6811, рахунок на оплату та банківські платіжні документи, до внутрішнього договору поставки від 27.05.2025 № 05/27-1; довідку ТОВ"ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА" про складові вартості товару від 01.07.2025 №599-М1 де вартість доставки зазначена за вагу нетто і складає 169,96Дол.США за тонну нетто, що не відповідає інформації у заявці на перевезення № T 2301-1; акт надання послуг з міжнародного експедирування та перевезення; банківський платіжний документ, що підтверджує оплату витрат на транспортноекспедиційні послуги від 09.07.2025 №1625; виписку з картки рахунку 287 «товари на МЛС», бухгалтерську довідку по рахунку 289 «товари в дорозі»; виписку щодо бухгалтерських операцій: з рахунку 289 «товари в дорозі» на рахунок 287 «митний склад», з рахунку 632 «розрахунки з постачальниками», де зазначено відомості лише щодо наявності кредиту по заявленому інвойсу; видаткові накладні, рахунки та банківські платіжні документи на оплату, щодо продажу товару українському резиденту.
Як зазначено відповідачем, згідно бухгалтерської довідки товар оприбутковано на рахунок 289 «Товар в дорозі», при цьому, витяг рахунку 289 не надано митному органу, що унеможливлює здійснення перевірки заявлених відомостей. Надані бухгалтерські довідки не відображають господарську операції – факт оприбуткування товару, що оцінюється, та не відображають рух активів на відповідних рахунках бухгалтерського обліку підприємства. 17.07.2025 у своєму електронному повідомленні декларант зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів.
Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 25UA500080007898U4 від 11.07.2025 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
У відношенні товарів застосовано резервний метод.
На переконання відповідача, у рішенні про коригування митної вартості № UA500080/2025/000048/1 від 17.07.2025 року наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. 
Відтак, відповідач робить висновок, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500080/2025/000048/1 від 17.07.2025 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500080/2025/000158 від 17.07.2025 року діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА».
17.11.2025 року до суду від представника Одеської митниці надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
19.11.2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої позивач вказує, що заперечення проти позовних вимог ТОВ «ТерраТарса Україна» зводяться до наведення Митним органом у відзиві на позовну заяву змісту оскаржуваного рішення та підстав його прийняття у відриві від викладених позивачем обставин та правових підстав позову.
20.11.2025 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого митниця не погоджується з аргументами позивача з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою суду від 27.11.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Інших заяв по суті під час розгляду справи до суду не надходило.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
У ході здійснення господарської діяльності Позивача між ТОВ «ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА» (Покупець) та компанією «ДОКТОР ТАРСА ТАРІМ САНАЇ ВЕ ТІГАРЕТ АНОНІМ СІРКЕТІ» (Продавець) 24.10.2024 року було укладено контракт № DRT2025FCA, відповідно до предмету якого Продавець продає, а Покупець придбає мінеральні добрива в асортименті, надалі "Товар", специфікації яких надаються у Додатках та/або Додаткових угодах на кожну окрему партію товару, які є невід`ємними частинами даного контракту.
Відповідно п. 2.1. Контракту № DRT2025FCA, Товар постачається на умовах FCA склад продавця в м. Анталья (Туреччина) згідно Інкотермс 2020.
07.05.2025 між сторонами даного контракту до нього був укладений додаток № 30, відповідно до умов якого продавець за контрактом № DRT2025FCA мав поставити до 28.07.2025 на адресу ТОВ «ТерраТарса Україна» Мультикроп 11-0-46 Мінеральне добриво марки ТОР в кількості 21,60 тонни за ціною 641 долар США за 1 тонну на загальну суму 13 845,60 доларів США на умовах FCA Анталія, Туреччина (згідно Інкотермс 2020), а покупець мав оплатити вартість отриманого товару протягом 180 днів від дати CMR (міжнародної товарно-транспортної накладної).
На виконання умов Контракту № DRT2025FCA було виставлено Інвойс № EXP 2025000000253 від 30.06.2025 року на товар Мультикроп 11-0-46 Мінеральне добриво марки ТОР в кількості 21,60 тонни за ціною 641 долар США за 1 тонну на загальну суму 13 845,60 доларів США.
З метою митного оформлення імпортованого товару року декларантом позивача до Одеської митниці подано митну декларацію № 25UA500080007898U4 від 11.07.2025 року на товар Мінеральне добриво марки ТОР Мультикроп 11-0-46/ Multicrop11-0-46 mark TOP в кількості 21,60 мт. Являє собою суміш білого кольору на основі кристалічних та гранульованих часток, без сторонніх включень, масовачастка води 0,14+/-0,01%, визначенамасова частка азоту N в перерахунку на суху речовину складає 10,94%, вміст оксиду калію К2О(згідно сертифікату аналізу) 46%. Містить карбамід(сечовину), хлорид калію та сульфати. Дата виробництва - 06/2025р. Термін придатності - 06/2030р. Пакування: 864 поліетиленові/ поліпропі- ленові мішки вагою нетто. 25 кг. на 18 палетах. Застосовується в сільському господарстві таприватному секторі на польових та овочевих культурах. Виробник: Doktor Tarsa Tarim Sanayi Ve Ticaret A.S. Торгова марка: Multicrop. Країна походження: TR.
Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з митною декларацією наступні документи: 
Сертифікат якості (Certificate of quality) № IEM58869 від 30.06.2025 року;
Пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 26.06.2025 року;
Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice)№ EXP2025000000253 від 30.06.2025 року;
Автотранспортна накладна (Road consignment note) №00341902 від 30.06.2025 року;
Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) №25TR341300194170M0 від 01.07.2025 року;
Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №D 1291250 від 30.06.2025 року; 
Статус особи, яка подає митну декларацію №2 від 02.11.2022 року;
Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №25UA500080007849U0.00 від 10.07.2025 року;
Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2025/000154 від 10.07.2025 року;
Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №262 від 30.06.2025 року;
Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №262 від 30.06.2025 року;
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №30 від 07.05.2025 року;
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №DRT2025FCA від 24.10.2024 року;
Доповнення до внутрішнього договору (контракту) №6 від 21.04.2025 року;
Внутрішній договір складського зберігання №21-06 від 11.01.2021 року;
Договір про надання послуг митного брокера №22-222 від 02.11.2022 року;
Договір (контракт) про перевезення №01012023 від 01.01.2023 року;
Договір (контракт) про перевезення №M120123 від 12.01.2023 року;
Дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованних пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів) - Реєстр № 15888 Серія А 10170 від 15.11.2023 року;
Довідка на вантаж №567 від 03.07.2025 року;
Заявка T №2301-1 до дог. №M120123 від 26.06.2025 року;
Лист безпеки матеріалу №1 від 05.02.2025 року;
ист виробника б/н від 03.04.2025 року;
Лист ТЕРРАТАРСИ №MC-1007 від 10.07.2025 року;
Копія митної декларації країни відправлення №25341300EX00525671 від 30.06.2025 року.
За результатами візуальної перевірки, передбаченої ст. 337 МКУ митним органом було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: 
1) Оцінювана партія товару декларується на підставі зовнішньоекономічного контракту з виробником Doktor Tarsa Tarim Sanayi Ve Tic. A.S (Туреччина), торговельна марка Multicrop. Згідно відомостей офіційного сайту імпортера, компанія Doktor Tarsa Tarim Sanayi Ve Ticaret A.S та ТОБТЕРРАТАРСА УКРАЇНА" є взаємопов`язаними. Заявлений рівень митної вартості оцінюваних товарів є нижчим ніж вартість подібних товарів, які імпортувалися іншими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності на митну територію України. Декларантом у графі 9(a) та 9(Б) декларації митної вартості до ЕМД 25UA500080007898U4 заявлено відомості щодо пов`язаності продавця та покупця у розумінні статті 15 положень статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі та Угоди про застосування статті VII ГАТТ, а також щодо відсутності впливу на заявлену вартість такої взаємопов`язаності. Наразі, умови продажу товару із відстрочення оплати за товар 180 днів, рівень вартості оцінюваних товарів нижче ніж рівень митної вартості подібних товарів - дають обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість товару. З урахуванням положень ч.18 ст.58 МКУ при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості операцій, які здійснювались одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваним товаром, при продажу непов`язаним покупцям подібних товарів для експорту в Україну, або митної вартості ідентичних або подібних товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62 чи 63 Кодексу. Не надання документів, які доводять відсутність впливу взаємозв`язку на вартість товару,- свідчить про недотримання декларантом вимог ч.18 ст.58 МКУ при застосуванні основного методу визначення митної вартості товарів. 
2) Вартість доставки партії товару згідно Заявки Т 2301-1 по маршруту Анталія, Туреччина - п/п Орлівка - Чорноморськ складає 3700Дол. США, що не відповідає вартості доставки за розрахунком 180,56 Дол. США х 22,21387 т = 4010,94 Дол. США для заявленої ваги брутто, який здійснено згідно п.2 довідки ТОВ «ТЕРРАТАРСА Україна» про складові вартості товару від 18.06.2025 №1806-М1. Крім того, у рахунку на перевезення від 30.06.2025 № 262 зазначено, що імпортером має бути оплачено транспортно- експедиційні послуги на суму 153377,31 грн. де сума послуг БЕЗ ПДВ складає 149907,23 грн. Зазначене свідчить, що фактично суму 149907,23грн. (а не 119925,79 грн., як заявлено у ЕМД) сплачено за послуги, надані за межами митної території України, і відповідно до вимог ч.10 статті 58 МКУ,- саме її має бути включено до заявленої митної вартості товарів. 
Відповідно до 4.2,3 та 4 ст.53 МКУ декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) специфікації, прайс-листи виробника; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 7) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 8) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 9) розрахунок ціни (калькуляцію).
16.07.2025 року декларант додатково надіслав: калькуляції вартості декларованих товарів від їх виробника № 1833 від 13.06.2025; прайс-листа виробника товару від 11.12.2024; виписки з бухгалтерської документації позивача по рахунку № 361 від 14.07.2025; видаткової накладної на поставку ідентичних товарів на внутрішній ринок № 1637 від 18.06.2025; видаткової накладної на поставку ідентичних товарів на внутрішній ринок № 1649 від 19.06.2025; листа-роз`яснення позивача № 140525/02 від 14.07.2025; договору поставки позивачем ідентичних та оцінюваних товарів на внутрішній ринок № 05/27-1 від 27.05.2025 разом із специфікацією № 1 на поставку ідентичних товарів на внутрішній ринок; рахунку № 1261 від 27.05.2025 на оплату ідентичних товарів при їх поставці позивачем на внутрішній ринок; платіжної інструкції № 1310 від 05.06.2025 на оплату ідентичних товарів при їх поставці позивачем на внутрішній ринок; платіжної інструкції № 1620 від 12.06.2025 на оплату ідентичних товарів при їх поставці позивачем на внутрішній ринок; специфікації № 3 до договору поставки № 05/27-1 від 27.05.2025 на поставку оцінюваних товарів на внутрішній ринок; рахунку № 1263 від 27.05.2025 на оплату оцінюваних товарів при їх поставці позивачем на внутрішній ринок; платіжної інструкції № 1330 від 05.06.2025 на оплату оцінюваних товарів при їх поставці позивачем на внутрішній ринок; платіжної інструкції № 77310 від 08.07.2025 на оплату оцінюваних товарів при їх поставці позивачем на внутрішній ринок; оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку позивача № 6811 щодо контрагента - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітмарк Агро» (далі - ТОВ «Вітмарк Агро») за період з 01.05.2025 по 14.07.2025; розрахунку-калькуляції № 599-М1 від 01.07.2025; акта про надані транспортно-експедиційні послуги № 262 від 08.07.2025; платіжної інструкції на оплату транспортно-експедиційних послуг № 1625 від 09.07.2025; картки бухгалтерського рахунку № 287 від 14.07.2025; картки бухгалтерського рахунку № 289 від 14.07.2025 та картки бухгалтерського рахунку № 632 від 14.07.2025.
За результатами розгляду додатково наданих документів, митний орган зазначив в оскаржуваному рішенні наступне: Згідно бухгалтерської довідки товар оприбутковано на рахунок 289 «Товар в дорозі», при цьому, витяг рахунку 289 не надано митному органу, що унеможливлює здійснення перевірки заявлених відомостей. Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені цим пунктом. У відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Надані бухгалтерські довідки не відображають господарську операції - факт оприбуткування товару, що оцінюється, та не відображають рух активів на відповідних рахунках бухгалтерського обліку підприємства.
У своєму електронному повідомленні декларант зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів.
Як зазначив відповідач в оскаржуваному рішенні, згідно ч.6 ст.54 МКУ та ч.2 ст.58 МКУ заявлену декларантом митну вартість товару митним органом не може бути визнано за ціною угоди внаслідок: ненадання спростування (пояснення) виявлених розбіжностей, невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості (п.1 ч.6 ст.54 МКУ), відсутності документальних підтверджень заявленої декларантом митної вартості щодо невідповідності числових значень складових митної вартості (витрат на транспортування), не дотримання вимог ч.18 ст.58 МКУ. Митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена митним органом згідно з положеннями статей: 59 МКУ - у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами; 60 МКУ - у митного органу немає документально підтвердженої інформації щодо якості товару з заявленою торговельною маркою, що унеможливлює його і порівняння з раніше заявленими торговими марками та репутацією цих товарів на ринку; 62,63 МКУ - у митного органу відсутня інформація, необхідна для обчислення вартості на основі віднімання та додавання вартості. Митний орган пропонує визначити митну вартість оцінюваних товарів шляхом застосування резервного методу визначення митної вартості з використанням способів, які є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згідно з положеннями ст.64 МКУ, ґрунтуючись на раніше визнаних митними органами митних вартостях товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
17.07.2025 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500580/2025/000048/1, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, митним органом було здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом 0.7738дол. США/ кг до 1.2401дол.США/ кг (МД 25UA209140008115U9 від 02.04.2025 «Рідке водорозчинне мінеральне добриво з вмістом загального Азоту (N) - 11%» виробник Європейський Союз партія товару 23800 кг - 1.2401 дол. США/ кг, 25UA205030Q02960UO від 08.03.2025 «Добрива мінеральні із вмістом азоту - 15.0%, оксиду фосфору15.0%, К20 - оксид калію 15.0. Розфасовані у мішки по 25 кг» виробник Європейський Союз за ціною угоди з виробником партія товару 20000 кг - 1.9402 дол. США/кг), - з урахуванням: опису товару, об`єму фасування, концентрації діючої речовини та розміру партії, умови поставки FCA, митна вартість визнана митним органом за резервним методом. 
Вважаючи протиправним та необґрунтованим Рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2025/000048/1, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі, врегульовано нормами Митного кодексу України (далі - МК України).
Згідно ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.
До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.
Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:
1) наявність розбіжностей між окремими документами;
2) наявність ознак підробки певних документів;
3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною дев`ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.
Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.
Відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначив, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.
Проте суд не погоджується з зазначеними висновками відповідача з огляду на наступне.
Щодо твердження відповідача про недотримання декларантом вимог ч. 18 ст. 58 МКУ при застосуванні основного методу визначення митної вартості товарів суд зазначає таке.
Сторонами не заперечується, що ТОВ «ТерраТарса Україна» та продавець оцінюваних товарів є пов`язаними особами.
Відповідно до ч. 18 ст. 58 МК України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:
1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;
2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;
3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 62 МК України у разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, таких компонентів: 
1) витрат на виплату комісійних, що звичайно сплачуються або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду. Товарами одного класу та виду є товари, які підпадають під групу або спектр товарів, що виробляються конкретною галуззю чи сектором промисловості та включають ідентичні або подібні (аналогічні) товари. Термін «товари того ж класу або виду» включає товари, імпортовані з тієї ж країни, що й оцінювані товари, а також товари, імпортовані з інших країн. 
Сума прибутку та загальних витрат, до яких належать прямі та непрямі витрати, пов`язані із збутом зазначених товарів, повинна братися в цілому. Числове значення витрат для цілей вирахування цієї суми визначається на основі інформації, наданої декларантом, якщо тільки ця інформація не є несумісною з даними, одержаними при продажу в Україні ввезених (імпортованих) товарів того ж класу або виду. У разі якщо інформація, надана декларантом, є несумісною з такими даними, сума для обчислення прибутку та загальних витрат може ґрунтуватися на іншій відповідній інформації, а не тій, що надана декларантом. 
При визначенні комісійних або звичайних прибутків та загальних витрат віднесення товарів до «товарів того ж класу або виду» повинно здійснюватися у кожному конкретному випадку з посиланням на відповідні обставини; 2) звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, та інших пов`язаних з такими операціями витрат; 3) сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв`язку з ввезенням (імпортом) чи продажем (відчуженням) товарів.
Суд враховує та бере до уваги пояснення позивача, що оцінювані товари поставлялися ТОВ «ТерраТарса Україна» непов`язаному з ним покупцю в Україні - ТОВ «Вітмарк Агро» за ціною 45 815,00 грн за 1 тонну (без податку на додану вартість). Вказана операція відбувалася майже одночасно з декларуванням оцінюваних товарів. Дана операція підтверджується договором поставки № 05/27-1 від 27.05.2025 із специфікацією № 3 до нього, рахунком на оплату № 1263 від 27.05.2025, платіжними інструкціями № 1330 від 05.06.2025 та № 77310 від 08.07.2025, оборотно-сальдовою відомістю по бухгалтерському рахунку позивача № 6811 щодо контрагента - ТОВ «Вітмарк Агро» за період з 01.05.2025 по 14.07.2025 та листом-роз`ясненням товариства № 140525/02 від 14.07.2025. Вказані документи надавались митному органу.
Також, ТОВ «ТерраТарса Україна» за такою самою ціною цьому самому вітчизняному покупцю поставлялися й ідентичні товари, і також майже одночасно з декларуванням оцінюваних товарів, що підтверджується специфікацією № 1 до зазначеного договору поставки, рахунком на оплату № 1261 від 27.05.2025, платіжними інструкціями № 1310 від 05.06.2025 і № 1620 від 12.06.2025, видатковими накладними № 1637 від 18.06.2025 і № 1649 від 19.06.2025 та випискою з бухгалтерської документації позивача по рахунку № 361 від 14.07.2025. 
Згідно з розрахунком-калькуляцією № 599-М1 від 01.07.2025, розмір звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв`язку з продажем позивачем 1 тонни оцінюваних (ідентичних) товарів на митній території України, звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, та інших пов`язаних з такими операціями витрат, а також сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв`язку з ввезенням (імпортом) цих товарів склав (в доларах США) 413,09, в тому числі транспортно-експедиторське обслуговування - 169,96, мито при імпорті - 38,66, вантажні роботи - 9,00, супутні витрати - 10,19, вартість зберігання на митному складі - 8,45, витрати на збут - 40,50, адміністративні витрати - 40,50 та розрахункова норма прибутку (10 %) - 95,83. Віднімання цих витрат від ціни продажу ТОВ «ТерраТарса Україна» на внутрішньому ринку непов`язаному покупцю 1 тонни оцінюваних (ідентичних) товарів на рівні 45 815,00 грн або 1095,50 доларів США за встановленим Національним банком України на день подання митної декларації № 25UA500080007898U4 курсом - 41,8211 грн за 1 долар США дорівнює 682,41 доларам США (1095,50 - 413,09), що є співставним із заявленою митною вартістю цього обсягу оцінюваних товарів на рівні 641 долара США в частині ціни, яка підлягала сплаті їх продавцю.
Відповідно до частини першої статті 63 МК України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: 
1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; 
2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; 
3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів. 
Згідно з калькуляцією вартості декларованих товарів від їх виробника № 1833 від 13.06.2025, вартість продажу 1 тонни оцінюваних товарів на умовах FCA Анталія дорівнювала 641 долару США, в тому числі такі її складові (в доларах США): сировина - 408,20, пакування - 47,80, заробітна плата та збори - 29,60, контроль якості - 1,85, витрати на електроенергію - 35,90, амортизація обладнання - 4,23, загальні витрати на виробництво - 21,90, складські витрати - 5,44, інші витрати на продаж - 10,99, загальні адміністративні витрати - 10,99 та торгова націнка - 64,10, що дорівнює митній вартості цих товарів, яка була заявлена ТОВ «ТерраТарса Україна» в частині ціни, яка підлягала сплаті їх продавцю за додатком № 30 до контракту № DRT2025FCA. 
Відповідачем в оскаржуваному рішенні не надано правової оцінки наданим товариством документам по цим операціям та не наведено жодного аргументу щодо причин їх неприйняття, між тим суд вбачає, що наведеними документами підтверджується виконання товариством вимог частини 18 статті 58 МК України, а отже суд не приймає до уваги твердження митного органу щодо не надання документів, які доводять відсутність впливу взаємозв`язку на вартість товару. 
Також відповідач в оскаржуваному рішенні вказує, що вартість доставки партії товару згідно Заявки Т 2301-1 по маршруту Анталія, Туреччина - п/п Орлівка - Чорноморськ складає 3700 Дол. США, що не відповідає вартості доставки за розрахунком 180,56 Дол. США х 22,21387 т = 4010,94 Дол. США для заявленої ваги брутто, який здійснено згідно п.2 довідки ТОВ «ТЕРРАТАРСА Україна» про складові вартості товару від 18.06.2025 №1806-М1. Крім того, у рахунку на перевезення від 30.06.2025 № 262 зазначено, що імпортером має бути оплачено транспортно- експедиційні послуги на суму 153377,31 грн. де сума послуг БЕЗ ПДВ складає 149907,23грн. Зазначене свідчить, що фактично суму 149907,23 грн. (а не 119925,79грн., як заявлено у ЕМД) сплачено за послуги, надані за межами митної території України, і відповідно до вимог ч. 11 статті 58 МКУ, - саме її має бути включено до заявленої митної вартості товарів. 
З приводу вказаного суд зазначає, що відповідно до п.п. 6 та 7 ч. 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Як вже було встановлено, поставка оцінюваних товарів здійснювалася на умовах FCA Анталія, Туреччина. Пунктом 2.1 контракту також встановлено, що товар за даним контрактом поставляєтеся на умовах FCA склад продавця в м. Анталія (Туреччина) згідно Інкотермс 2020.
В поданій митній декларації позивачем визначено розмір витрат на транспортування оцінюваних товарів в розмірі 119 925,79 грн. 
Розмір витрат відповідає відомостям зазначеним у заявці на транспортно-експедиційні послуги № Т 2301-1 від 26.06.2025, рахунку на транспортно-експедиційні послуги № 262 від 30.06.25, довідці про транспортно-експедиційні витрати № 262 від 30.06.2025, акті про надані транспортно-експедиційні послуги № 262 від 08.07.2025 та платіжній інструкції на оплату транспортно-експедиційних послуг № 1625 від 09.07.2025. 
А саме відповідно до п. 18 заявки на транспортно-експедиційні послуги, розмір плати за послуги Товариства з обмеженою відповідальністю «Марк Мультімодал Україна» по транспортно-експедиційному обслуговуванню оцінюваних товарів склав 154 071,33 грн або 3 700 доларів США 
Однак, відповідно до довідки експедитора про транспортно-експедиційні витрати, такі витрати до місця ввезення оцінюваних товарів на митну територію України склали саме 119 925,79 грн. Суми 29 981,44 грн та 4 164,10 грн (в тому числі податок на додану вартість 694,02 грн) являють собою витрати на транспортування оцінюваних товарів по території України та експедиторська винагорода по території України відповідно, а зальна сума цих витрат і склала 154 071,33 грн, яка була сплачена ТОВ «ТерраТарса Україна» ТОВ «Марк Мультімодал Україна» відповідно до платіжної інструкцієї 09.07.2025. 
Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Тобто витрати на перевезення по митний території України до даної складової митної вартості не включаються. З огляду на наведене суд не приймає до уваги вищенаведені зауваження митного органу.
Щодо посилання митного органу в оскаржуваному рішенні на довідку ТОВ «ТерраТарса Україна» про складові вартості товару від 18.06.2025 № 1806-М1, як вбачається з матеріалів справи довідка з таким номером та датою до митної декларації № 25UA500080007898U4 декларантом не подавалася. 
Щодо твердження митниці, що надані декларантом бухгалтерські довідки не відображають господарські операції - факт оприбуткування товару, що оцінюється, та не відображають рух активів на відповідних рахунках бухгалтерського обліку підприємства, суд враховує, що позивачем жодні бухгалтерські довідки контролюючому органу не надавались, в контексті чого дане зауваження є недоречним та судом до уваги братися не може.
Аргумент митниці щодо ненадання митному органу витягу рахунку 289 суд також відхиляє, оскільки матеріалами справи підтверджується, що такий витяг був наданий товариством Одеській митниці листом від 14.07.2025 вих. № 140525/02.
Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ «ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА» митної вартості товару судом не встановлено.
Зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.
Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги. 
Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.
Суд звертає увагу, що лише у разі встановлення митним органом невідповідності числових значень складових митної вартості товару в документах, які підтверджують митну вартість товарів, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів для встановлення дійсної митної вартості товару.
При цьому, окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів.
Суд зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).
У даному випадку Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
На підставі викладеного, суд вважає що у відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані докази для коригування митної вартості за митним оформленням позивача.
Суд зазначає, що дії Одеської митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ «ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА», за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються знайшли своє вираження у прийнятті рішення про коригування митної вартості від 17.07.2025 року № UA500080/2025/000048/1. А вказане рішення, у свою чергу, слугувало підставою видачі картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.07.2025 № UA500080/2025/000158.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.07.2025 № UA500080/2025/000158 та рішення про коригування митної вартості від 17.07.2025 року № UA500080/2025/000048/1, у зв`язку з чим вони належить до скасування.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги належать до задоволення.
Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Радчука А.А. у період з 02.01.2026 року по 23.01.2026 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 26 січня 2026 року (перший робочий день).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд –
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА» (Люстдорфська дорога, будинок 140, корпус А, м. Одеса, 65114, код ЄДРПОУ 37871328) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 17.07.2025 року № UA500080/2025/000048/1.
Визнати протиправною та скасувати оформлену Одеською митницею картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 17.07.2025 № UA500080/2025/000158.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ 44005631) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА» (Люстдорфська дорога, будинок 140, корпус А, м. Одеса, 65114, код ЄДРПОУ 37871328) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук