УХВАЛА

23 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 210/7015/19
провадження № 61-15522ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 12 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 11 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор ППП в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Карачун Сергій Леонідович, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями інспектора ППП Карачун Сергія Леонідовича, -
ВСТАНОВИВ:
1. У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Департаменту патрульної поліції, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями інспектора ППП Карачуна С. Л., у якому позивач просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь майнову шкоду (упущену вигоду) в сумі 
804,16 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 253 420,00 грн.
У зв`язку з численними самовідводами суддів, у лютому 2021 року справу було передано до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
2. Рішенням від 12 червня 2025 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Карачун С. Л., про відшкодування майнову та моральної шкоди, завданої незаконними діями інспектора ППП 
Карачуна С. Л.
3. Постановою від 11 листопада 2025 року Дніпровський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 
від 12 червня 2025 року - без змін.
4. 09 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 12 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року, просив їх скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
5. Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.
6. Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
7. Стаття 392 ЦПК України визначає вимоги до форми та змісту касаційної скарги.
8. Так, відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
9.  ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначив таких учасників справи: Департамент патрульної поліції, Державна казначейська служба України, 
Карачун С. Л . 
10.  У ході аналізу касаційної скарги та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що всупереч пункту 3 частини другої 
статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області.
11. Тож ОСОБА_1 необхідно направити уточнену касаційну скаргу, зазначивши реквізити [повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб)] такого учасника справи як Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області.
12. Відповідно до частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
13. Частина сьома статті 43 ЦПК України регламентує, що у разі подання до суду в електронній формі, зокрема, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
14. На виконання вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику потрібно надати докази надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області.
15. У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України).
16. Ураховуючи викладене, касаційну скаргу належить залишити без руху, а заявниці надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 12 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор ППП в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Карачун Сергій Леонідович, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями інспектора ППП Карачун Сергія Леонідовича - залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 26 січня 2026 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя	О. В. Ступак