ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 340/1237/22
адміністративне провадження № К/990/43506/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Соколова В.М.,
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 (суддя Науменко В.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.09.2024 (суддя-доповідач Лукманова О.М., судді: Божко Л.А., Дурасова Ю.В.), 
У С Т А Н О В И В:
I. Суть спору
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі - ГУНП в Кіровоградській області, відповідач), у якому, з урахуванням уточнень, просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Кіровоградській області №140 від 31.01.2022 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського відділення поліції №2 (с.м.т. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області" та наказ ГУНП в Кіровоградській області №160 від 03.02.2022 "Про внесення змін до наказу ГУНП в Кіровоградській області від 31.01.2022 №140";
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Кіровоградській області №67 о/с від 08.02.2022 "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" капітана поліції ОСОБА_1 (0068594);
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції, з урахуванням постанови судді Притули К.М. Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі №340/10139/21, на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області;
- зобов`язати ГУНП в Кіровоградській області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 22.02.2022 до моменту винесення рішення у справі;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його було безпідставно, за відсутності вини, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Зокрема, своє звільнення зі служби у поліції позивач пов`язує з тим, що протягом тривалого часу він піддавався свідомому мобінгу з боку керівництва відділення поліції №1         (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, яке, за змовою з посадовими особами ГУНП в Кіровоградській області, домоглось його (позивача) незаконного переводу на іншу посаду в іншу місцевість - до відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, без його згоди, чим, на думку позивача, грубо порушено його права. Оскільки відповідний наказ про переведення позивач вважає завідомо незаконним, він не став його виконувати, не прибув на нове місце роботи у відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області. Водночас, відповідач, на думку позивача, розуміючи протиправність своїх дії, формально провів службове розслідування за фактом невиходу ОСОБА_1 на роботу, не розібравшись у причинах такої поведінки позивача, не надавши правової оцінки наказу про переведення позивача до іншої місцевості без його згоди, наслідком чого стало прийняття спірних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача зі служби в поліції.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
4. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.09.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 залишено без змін.
5. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що свій невихід на службу до відділення поліції №2           (смт Добровеличківка) позивач, як під час проведення службового розслідування, так і під час розгляду справи судом, пов`язував виключно зі своєю незгодою з переміщенням на іншу посаду на підставі наказу ГУНП в Кіровоградській області №449 о/с від 13.10.2021, який позивач називає "злочинним", "явно" або ж "завідомо" незаконним.
5.1. Водночас суди обох інстанцій дійшли висновку, що наказ №449 о/с від 13.10.2021, унаслідок невиконання якого позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, був виданий у межах своїх повноважень начальником ГУНП в Кіровоградській області, має встановлену форму, належні реквізити та посилання на нормативно-правові акти, на підставі яких таких наказ був виданий, що свідчить про помилковість тверджень позивача про те, що вказаний наказ є "явно" або ж "завідомо" незаконним чи "злочинним". Незаконність (протиправність) такого наказу мала бути встановлена виключно рішенням суду, яке набрало законної сили, що мало б наслідком скасування спірного наказу.
5.2. На переконання суду першої інстанції, позивач зобов`язаний був виконати наказ №449 о/с від 13.10.2021 та у разі незгоди з ним - оскаржити його у встановлені законом порядку та строки до суду, а не свідомо ігнорувати такий наказ, не з`являючись на службі, тим самим грубо порушувати вимоги службової дисципліни, що підриває довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.
5.3. Суд першої інстанції також зауважив, що позивач у спірний проміжок часу не з`являвся на службі й за попереднім своїм місцем проходження служби - відділення поліції №1 (м. Мала Виска). 
5.4. Ураховуючи зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що така поведінка позивача суперечить Присязі поліцейського, вимогам Дисциплінарного статуту Національної поліції та не свідчить про дотримання останнім службової дисципліни.
III. Провадження в суді касаційної інстанції
6. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , покликавшись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просив рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.09.2024 скасувати й ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
7. Ухвалою від 28.11.2024 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо відсутності висновку Верховного Суду стосовно питання застосування частини другої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» та частини четвертої статті 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».
8. За доводами позивача, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, наказ №449 о/с від 13.10.2021 був виданий з порушенням установленої процедури та норм трудового законодавства щодо переведення. На думку позивача, незаконність наказу унеможливлювала його виконання, що узгоджується з вимогами частини другої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» та частини четвертої статті 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», які прямо забороняють поліцейському виконувати злочинні або явно незаконні накази. Якщо наказ суперечить закону, поліцейський не повинен його виконувати і має письмово повідомити про це керівника, який видав наказ, та свого безпосереднього керівника. Якщо ж керівник наполягає на виконанні такого наказу, поліцейський повинен письмово повідомити про це прямого керівника.
9. У відзиві на касаційну скаргу представник ГУНП в Кіровоградській області заперечив проти задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та, з-поміж іншого, зазначив, що злочинним визнається наказ, що передбачає вчинення злочину, при цьому злочинний характер наказу означає, що ним вимагається вчинити або його виконання неминуче пов`язане із вчиненням діяння, яке на момент віддання такого наказу становило злочин. Однак позивачем не наведено фактів та доказів щодо видання йому наказів, що передбачає вчинення злочину передбаченого Кримінальним кодексом України.
9.1. Крім того, представник відповідача зауважив, що позивач був відсутнім як у підрозділі, куди його було переміщено, так і у підрозділі, у якому, на його думку, він повинен був проходити службу. Жодних документів на пояснення причин поважності відсутності на робочому місці позивач не надав, у зв`язку з чим дисциплінарна комісія дійшла висновку про відсутність поважних причин відсутності його на робочому місці.
10. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд виходить із такого.
IV. Встановлені судами фактичні обставини справи
11. ОСОБА_1 перебував на службі в органах Національної поліції України з 07.11.2015.
12. Відповідно до наказу №449 о/с від 13.10.2021 ОСОБА_1 призначено дільничним офіцером сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області (далі - Новоукраїнський РВП ГУНП в Кіровоградській області) з 19.10.2021 (т. 1 а.с. 20).
13. Начальником Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області на ім`я начальника ГУНП в Кіровоградській області 23.11.2021 подано доповідну записку про відсутність на робочому місці поліцейського відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) капітана поліції ОСОБА_1., якою повідомлено про відсутність з 26.10.2021 по 23.11.2021 без поважних причин на робочому місці ОСОБА_1 та направлено підтверджуючі матеріали для проведення службового розслідування (т. 1 а.с. 46).
14. Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 29.12.2021 №1961 призначено проведення службового розслідування, для чого створено комісію у складі ОСОБА_2 (голова комісії), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 89).
15. Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 27.01.2022 №121 внесено зміни до наказу ГУНП від 29.12.2021 №1961 замінено голову комісії з ОСОБА_2 на ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 94).
16. За матеріалами службового розслідування за фактом невиходу на службу дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1 , підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став його невихід без поважних причин на службу у період з 26.10.2021 по 23.11.2021. Вказані факти підтверджені доповідною запискою (т. 1 а.с. 46), актами про відсутність поліцейського на робочому місці (на службі) та відповідними рапортами (т. 1 а.с. 47-88), поясненнями ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 92), ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 93).
17. Відповідно до письмового пояснення, наданого позивачем під час проведення службового розслідування (т. 1 а.с. 90), останній не заперечував свій невихід на службу у спірний період часу та пояснював його відмовою виконувати явно незаконний, злочинний наказ №449 о/с від 13.10.2021, яким позивача переведено з посади інспектора СРПП ВП №1 (м. Мала Виска) на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2                                  (смт. Добровеличківка).
18. За результатами службового розслідування складено висновок, який затверджено 27.01.2022 начальником ГУНП в Кіровоградській області, відповідно до змісту якого комісія вирішила, що відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування, знайшли своє підтвердження; за порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців апарату Головного управління Національної поліції в області та підпорядкованих підрозділів, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 15.08.2016 №530 "Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців Головного управління та підпорядкованих підрозділів ГУНП", абзацу 2 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилось у свідомому ігноруванні вимог службової дисципліни, невиконанні наказу керівника, невиході без поважних причин на службу 26, 27, 28, 29 жовтня та 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23 листопада 2021 року вважали б необхідним застосувати до дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а.с. 95-100).
19. Наказом ГУНП в Кіровоградській області №140 від 31.01.2022, за результатами проведеного службового розслідування та на підставі висновку від 27.01.2022, за порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців апарату Головного управління Національної поліції в області та підпорядкованих підрозділів, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 15.08.2016 №530 "Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців Головного управління та підпорядкованих підрозділів ГУНП", абзацу 2 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилось у свідомому ігноруванні вимог службової дисципліни, невиконанні наказу керівника, невиході без поважних причин на службу у період, зокрема 26, 27, 28, 29 жовтня та 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23 листопада 2021 року, застосовано до дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а.с. 101).
20. Наказом ГУНП в Кіровоградській області №160 від 03.02.2022 внесено зміни до наказу №140 від 31.01.2022, зокрема замінено у резолютивній частині наказу період "26, 27, 28, 29 жовтня та 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23 листопада 2021 року" на період "з 26 жовтня по 23 листопада 2021 року" (т. 1 а.с. 102).
21. Наказом ГУНП в Кіровоградській області №67 о/с від 08.02.2022, на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, звільнено зі служби в поліції з 08.02.2022 (т. 1 а.с. 30).
V. Позиція Верховного Суду
22. За приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
23. Відповідаючи на питання, поставлені перед судом касаційної інстанції в межах доводів і вимог касаційної скарги, Верховний Суд керується таким.
24. Предметом спору в цій справі є правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції за порушення ним службової дисципліни.
25. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закону України «Про Національну поліцію»).
26. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
27. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону України «Про Національну поліцію»).
28. Так, Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
29. За приписами частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
30. Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
31. Частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
32. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).
33. Відповідно до частин першої-другої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
34. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята статті 14 Дисциплінарного статуту).
35. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893), відповідно до пункту 4 розділу V якого службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
36. За приписами пунктів 1-2 розділу VІ Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
37. У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення (пункт 1 розділу VІІ Порядку №893).
38. Відповідно до вимог частини сьомої статті 19 Дисциплінарного статуту в разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
39. Як установлено судами попередніх інстанцій, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції стало свідоме недотримання ним вимог службової дисципліни, що виразилося в невиконанні наказу керівника №449 о/с від 13.10.2021 (про переміщення ОСОБА_1 на посаду дільничного офіцера сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області) та безпідставній неявці на службу в період з 26.10.2021 по 23.11.2021.
40. Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, установив, що наказ №449 о/с від 13.10.2021, який позивач вважає явно незаконним та унаслідок невиконання якого був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, був виданий у межах своїх повноважень начальником ГУНП в Кіровоградській області, за своєю формою та змістом відповідає встановленим вимогам: містить належні реквізити, визначену законом форму, а також посилання на нормативно-правові акти, на підставі яких його було видано. Суд не встановив ознак очевидної протиправності чи злочинного характеру згаданого наказу, які б вказували на наявність підстав вважати його злочинним або явно незаконним у розумінні статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
41. Водночас доводи касаційної скарги зводяться головним чином до того, що наказ №449 о/с від 13.10.2021 є явно незаконним, оскільки, на думку позивача, відповідач не мав права, у силу положень статті 32 Кодексу законів про працю України, переміщувати його в іншу місцевість без його згоди, у зв`язку з чим позивач мав достатні підстави не виконувати зазначений наказ відповідно до положень частини другої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» та частини четвертої статті 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».
42. Верховний Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.
43. Аналогічна за змістом норма закріплена у частині четвертій статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, якою встановлено, що поліцейський не повинен виконувати злочинний або явно незаконний наказ, а у разі його одержання зобов`язаний негайно та письмово повідомити про це керівника, який віддав наказ, і свого безпосереднього керівника.
44. Згідно з положеннями частин першої-другої статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення. Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.
45. Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. Віддавати (видавати) незаконний наказ або такий, що не пов`язаний із службовою діяльністю поліції або виходить за межі посадових (функціональних) обов`язків керівника, забороняється. Керівник відповідає за відданий (виданий) наказ, результати його виконання, відповідність його закону. Наказ, відданий (виданий) з порушенням вимог закону або з перевищенням повноважень, є недійсним та підлягає скасуванню прямим керівником (частини четверта-сьома статті 4 Дисциплінарного статуту).
46. Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
47. Поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику (частина четверта статті 5 Дисциплінарного статуту).
48. Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом (частина п`ята статті 5 Дисциплінарного статуту).
49. Тлумачення зазначених положень дає підстави вважати, що під злочинним наказом слід розуміти таке розпорядження керівника, виконання якого утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Такий наказ за своїм змістом вимагає від підлеглого вчинення дій, що прямо порушують кримінальний закон. Виконання такого наказу є кримінально караним, а тому поліцейський не лише має право, а й зобов`язаний відмовитись від його виконання, незалежно від будь-яких обставин.
50. Під явно незаконним наказом слід розуміти таке розпорядження, протиправність якого є очевидною, однозначною та не потребує спеціальних юридичних знань для її усвідомлення. Йдеться про наказ, що прямо суперечить нормативно визначеним повноваженням поліцейського, службовій присязі, основним правам і свободам громадян або вимагає вчинення дій, які явно виходять за межі закону. Його протиправність є настільки очевидною, що поліцейський повинен самостійно усвідомити недопустимість його виконання.
51. Іншими словами, критерій «очевидності» незаконності полягає в тому, що для усвідомлення протиправності такого наказу не потрібно проводити складного правового аналізу чи звертатися до спеціальних норм: незаконність випливає безпосередньо зі змісту наказу та загальновідомих вимог закону. 
52. Отже, для визначення наказу злочинним або явно незаконним, у розумінні статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 5 Дисциплінарного статуту, має бути встановлено очевидну протиправність, що проявляється у вимозі вчинити дії, які суперечать закону, службовій присязі або утворюють склад кримінального правопорушення, а у разі наполягання на його виконанні - підтверджено факт письмового повідомлення керівництва про цю обставину.
53. Повертаючись до обставин цієї справи, Суд зауважує, що потенційні чи навіть наявні порушення процедури переміщення позивача або трудових гарантій самі по собі не утворюють очевидної незаконності наказу. Такі порушення можуть бути підставою для оскарження відповідного наказу у встановленому законом порядку, однак не надають поліцейському права самостійно визначати наказ як явно незаконний та відмовлятися від його виконання.
54., Крім того, правомірність наказу №449 о/с від 13.10.2021 була предметом розгляду в адміністративній справі №340/10139/21, в якій постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.08.2022 рішення суду першої інстанції про задоволення позову скасовано, а позов у вказаній частині залишено без розгляду.
55. Ураховуючи те, що суди попередніх інстанцій не встановили підстав вважати наказ №449 о/с від 13.10.2021 злочинним або явно незаконним, обґрунтованими є висновки про те, що оскільки зазначений наказ не був визнаний протиправним чи незаконним у встановленому законом порядку, не скасовувався та, відповідно, залишався чинним, у позивача не було правових підстав для його невиконання, а обрана ним поведінка не може вважатися такою, що узгоджується з вимогами статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» та положеннями Дисциплінарного статуту. 
56. За таких обставин доводи касаційної скарги щодо правомірності відмови від виконання наказу є необґрунтованими та не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій.
57. Будь-яких інших порушень порядку проведення службового розслідування, які могли б поставити під сумнів його результати чи вплинути на обґрунтованість прийнятого рішення, позивач не навів, а судами попередніх інстанцій не встановлено.
58. За правилами статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
59. Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.09.2024 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач                                                                                           С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                               О.В. Кашпур
                                                                                                              В.М. Соколов