Справа № 723/4593/25 
Провадження № 2/723/1024/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
10 лютого 2026 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Бужори В.Т.
за участю секретаря судового засідання Чікал І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сторожинець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 а про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах  ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до  ОСОБА_3 а про розірвання шлюбу.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що 10.03.2005 ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 . Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Підставою для розірвання шлюбу є несумісність характерів та протиріччя між ними, що призводить до постійних сварок та конфліктів, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, шлюб фактично припинив своє існування, перебувати в такому шлюбі не бажає.
Позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 10 березня 2005року Виконавчим комітетом Нижньопертовецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 09. Крім того просила покласти на відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. та судовий збір у розмірі 968, 96 грн.
Представник позивача ОСОБА_1 та позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із актовим записом про шлюб із застосунку "Дія" за № 09, виданим 29.09.2025, Виконавчим комітетом Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 10.03.2005 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 09. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу – ОСОБА_5 , прізвище дружини –ОСОБА_5 .
У судовому засіданні встановлено, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, фактичні шлюбні відносини притаманні подружжю припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка не бажає примирення з відповідачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу – одна з основних його засад. Шлюб – це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 
Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. 
Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.
За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 а про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 2.341843387.1 від 01.09.2025 про сплату судового збору у сумі 968, 96 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги позивача про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке. 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Отже, до складу витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги.
В даному випадку суд вважає, що позивачем доведено факт надання йому правової допомоги, оскільки згідно із свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 603 від 18.08.2008 адвокат Герасимчук О.О. має право на заняття адвокатською діяльністю, у зв`язку з чим і уклав з позивачем договір про надання правової допомоги № б/н від 30.09.2025 .
Відповідно до п. 107-111 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
За таких обставин суд вважає розмір витрат на правову допомогу розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а тому зазначені у позовній заяві витрати на професійну правничу (правову) допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 5 000, 00 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 110, 113, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов Герасимчука Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зареєстрований 10 березня 2005року Виконавчим комітетом Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 09.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп. та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрати на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя  Василь БУЖОРА