Справа № 591/12472/25
Провадження № 2/591/3239/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 січня 2026 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Косар А. І. 
секретар судового засідання Хроменко А. О.
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження
з повідомленням сторін
цивільну справу № 591/12472/25
сторони та інші учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
У листопаді 2025 року позивач подала до Зарічного районного суду м. Суми позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому сторони перебувають з 23.05.1981. 
Обставини, якими позивач мотивує свої вимоги 
Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають 
Під час спільного життя між подружжям виникали часті сварки у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, ведення спільного господарства, витрат коштів сімейного бюджету.
Подружнє життя не склалося, біля п`ятнадцяти років припинили шлюбні відносини.
Спільне господарство подружжя не веде.
Оскільки відповідач добровільно відмовляється від розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного, тому позивач вимушена звернутися до суду.
Рух справи 
11 листопада 2025 року Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Відповідачу документи (ухвала про відкриття провадження, повістка-повідомлення) у паперовому вигляді було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
В судове засідання сторони не з`явились, повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі.
Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. 
Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у визначений судом строк та відзив відповідач не подав.
Суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності, Суд
ВСТАНОВИВ:
Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який зареєстрували 23.05.1981 у виконавчому комітеті Пустогородської сільської ради Глухівського району Сумської області, актовий запис № 4.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов пред`явлено належною особою.

Між сторонами склалися правовідносини з питання припинення шлюбу і врегульовані нормами Сімейного Кодексу України.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України, надалі - СК). 

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК. 
За змістом частини третьої статті 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. 
Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 
Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначила, що фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені. Оскільки відповідач добровільно відмовляється від розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного, позичав вимушена звернутися до суду. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. 
Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами на час розгляду справи у суді сімейних відносин не існує. З часу знаходження позову в суді примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Суд не вбачає надання подружжю строку на примирення. Спір про майно відсутній. 
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Згідно зі статтею 12 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. 

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору положень частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. 
Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Відповідач відзив не подав. Обставин, викладених у позові, не спростував.
Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача. 
Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад.
За наведених обставин суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. 
Згідно зі статтею 113 СК, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не порушує питання щодо відновлення свого дошлюбного прізвища. 

Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого судового збору, тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного статтею 13 ЦПК, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи. Водночас, це не позбавляє позивача можливості вирішити питання про стягнення судових витрат в порядку, визначеному статтею 270 ЦПК.
Керуючись стст. 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Ухвалив:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити. 

Розірвати шлюб, який уклали ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Громадянство: України, та ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Громадянство: України, та зареєстрували 23 травня 1981 року виконавчому комітеті Пустогородської сільської ради Глухівського району Сумської області, актовий запис № 4.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. 
Надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
При державній реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1  надалі іменуватись прізвищем: ОСОБА_5 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).
Адреса на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://zr.su.court.gov.ua/sud1805/.
Інформація про сторони та інших учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , адреса:  АДРЕСА_1 ; 
відповідач ОСОБА_2 , адреса:  АДРЕСА_2 . 

Суддя  А. І. Косар