РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2026 року 	м. Рівне	№460/10485/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом
Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю
до	Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр АСКЛЕПІЙ РІВНЕ"	
 	про стягнення адміністративно-господарських санкцій,	
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі по тексту – позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр АСКЛЕПІЙ РІВНЕ" (далі по тексту – відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 161672,19 грн та пені в сумі 3314,44 грн, а всього в розмірі 164986,63 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, чим порушив вимоги Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні". Так, згідно розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік становить 11 осіб. Відповідно до ст. 19 Закону №875-ХІІ кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність і мають працювати на робочих місцях – 0, працевлаштовано – 1, не працевлаштовано – 1. Отже, норматив не був виконаний, відповідач не забезпечив працевлаштування осіб з інвалідністю, що згідно зі ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" є підставою для сплати відповідачем адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 164986,63 грн. Просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що відповідачем не було порушено вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" при здійсненні господарської діяльності, оскільки у Товариства середньооблікова чисельність штатних працівників є меншою ніж встановлена законодавством і відповідно у відповідача не виникало обов`язку щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Зауважено, що при поданні до Податкового органу розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску ТзОВ «Медичний центр АСКЛЕПІЙ Рівне» допустило помилку у рядку 101 «Середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період, осіб», оскільки було враховано також працівників, які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.
Відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у 2024 році по Товариству з обмеженою відповідальністю «Медичний центр АСКЛЕПІЙ Рівне» :
середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік 11;
середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, 0;
норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 1;
фонд оплати праці штатних працівників 3556788,07 грн;
середня річна заробітна плата штатного працівника 323344,37 грн;
кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю 0,00;
сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 161672,19 грн.
Цей Розрахунок надіслано 04.03.2025 відповідачу в електронний кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.
У зв`язку з несплатою відповідачем адміністративно-господарських санкцій у встановлений термін останньому нарахована пеня в сумі 3314,44 грн 
Несплата відповідачем адміністративно-господарських санкцій та пені стала підставою для звернення Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, що гарантують їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, визначаються Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» №875-ХІІ від 21.03.1991 (далі – Закон №875-ХІІ).
Згідно з частиною третьою статті 18 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини третьої статті 18-1 Закону №875-ХІІ державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.
Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Отже, Законом передбачені гарантії соціального захисту осіб з інвалідністю шляхом встановлення особливих вимог щодо організації робочого місця для такої особи та покладення на підприємства обов`язку забезпечувати для осіб з інвалідністю належні та безпечні умови праці з урахуванням медичних показань.
Частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Відповідно до частини другої статті 20 Закону №875-ХІІ порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120% річної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та іншими законами України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.
При вирішенні спору суд також бере до уваги те, що питання, пов`язані з обліком штатних працівників, регулюються Інструкцією зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 286, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2005 за № 1442/11722 (далі - Інструкція №286), дія якої згідно із пунктом 1.1 поширюється на всі юридичні особи, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, а також на фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю.
Відповідно до пункту 3.2 та підпунктів 3.2.1, 3.2.2, 3.2.5 Інструкції №286 середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на підставі щоденних даних про облікову кількість штатних працівників, які повинні уточнюватись відповідно до наказів про прийом, переведення працівника на іншу роботу та припинення трудового договору. Облікова кількість штатних працівників за кожен день має відповідати даним табельного обліку використання робочого часу працівників, на підставі якого визначається кількість працівників, які з`явились або не з`явились на роботу. Середньооблікова кількість штатних працівників за місяць обчислюється шляхом підсумовування кількості штатних працівників облікового складу за кожний календарний день звітного місяця, тобто з 1 по 30 або 31 число (для лютого - по 28 або 29), включаючи вихідні, святкові та неробочі дні, і ділення одержаної суми на число календарних днів звітного місяця. Кількість штатних працівників облікового складу за вихідний, святковий і неробочий день приймається на рівні облікової кількості працівників за попередній робочий день. У випадку двох або більше вихідних чи святкових і неробочих днів підряд кількість штатних працівників облікового складу за кожний з цих днів приймається на рівні кількості працівників облікового складу за робочий день, що їм передував. При обчисленні середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу враховуються всі категорії працівників облікового складу, зазначені у пунктах 2.4, 2.5 цієї Інструкції, крім працівників, які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством або колективним договором підприємства, включаючи тих, які усиновили новонароджену дитину безпосередньо з пологового будинку (підпункти 2.5.8 - 2.5.9 Інструкції). Облік цих категорій працівників ведеться окремо. Середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.
У пункті 2.4 Інструкції № 286 наведено перелік штатних працівників, які підлягають віднесенню до облікової кількості, а у пункті 2.5 цієї Інструкції наведено перелік працівників, які підлягають віднесенню до облікової кількості, але були тимчасово відсутні з певних причин.
Не включаються до облікової кількості штатних працівників працівники, прийняті на роботу за сумісництвом з інших підприємств (п.п. 2.6.1 п. 2.6 розділу 2 Інструкції №286).
Суд встановив, що середньооблікова кількість штатних працівників відповідача, починаючи з січня 2024 року по березень 2024 року, становила 6 осіб.
На підтвердження фактичної загальної кількості штатних працівників облікового складу у першому кварталі 2024 року, для яких місце роботи є основним, відповідачем надано перелік працівників та копії підтвердних документів щодо кожного з 9 працівників, які працювали за основним місцем роботи у вказаний період, а саме:
1. ОСОБА_1 : наказ про прийняття на роботу № 7-ПР від 02.12.2015 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України від 02.12.2015 р., квитанції № 1 ДПС України та № 2 ДПІ у м. Рівному від 02.12.2015 р.
2. ОСОБА_2 : наказ про прийняття на роботу № АР-00000003-АР 0000541 від 07.04.2017 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України від 07.04.2017 р., квитанції № 1 ДПС України та № 2 ДПІ у м. Рівному від 07.04.2017 р., наказ № 02 від 10.02.2021 р. (про зміну прізвища), свідоцтво про шлюб від 03.01.2021 р.
3. ОСОБА_3 : наказ про прийняття на роботу № АР-00000005-АР-0000549 від 13.03.2018 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України від 21.03.2018 р., квитанції № 1 ДПС України та № 2 ДПІ у м. Рівному від 21.03.2018 р.
4. ОСОБА_4 : наказ про прийняття на роботу № АР-00000001-АР 0000555 від 19.02.2019 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України від 19.02.2019 р., квитанції № 1 ДПС України та № 2 ДПІ у Рівненській області від 19.02.2019 р.
5. ОСОБА_5 : наказ про прийняття на роботу № АР-00000001-АР 0000555 від 22.08.2020 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України від 22.08.2020 р., квитанції № 1 ДПС України та № 2 ДПІ у Рівненській області від 22.08.2020 р.
6. ОСОБА_6 : наказ про прийняття на роботу № АР-00000005-АР 0000563 від 23.11.2020 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України від 24.11.2020 р., квитанції № 1 ДПС України та № 2 ДПІ у Рівненській області від 24.11.2020 р.
7. ОСОБА_7 : наказ про прийняття на роботу № АР-00000005-АР 0000569 від 02.12.2021 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України від 03.12.2021 р., квитанції № 1 ДПС України та № 2 ДПІ у Рівненській області від 03.12.2021 р.
8. ОСОБА_8 : наказ про прийняття на роботу № 10-31-01-к-АР 0000572 від 31.10.2022 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України від 31.10.2022 р., квитанції № 1 ДПС України та № 2 ДПІ у Рівненській області від 31.10.2022 р.
9. ОСОБА_9 : наказ про прийняття на роботу № АР11-29-к-АР 0000573 від 29.11.2022 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України від 29.11.2022 р., квитанції № 1 ДПС України та № 2 ДПІ у Рівненській області від 29.11.2022 р.
З наданого відповідачем переліку працівників троє працівників перебували у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, а також у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На підтвердження цього відповідачем надано копії документів, що підтверджують перебування працівників у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами та у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2024 році, а саме:
1. ОСОБА_2 (період з 29.11.2021 по 12.02.2025): заява про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від 01.04.2022 р., свідоцтво про народження дитини від 03.03.2022 р., наказ № 04-01-01к-АР-0000541 від 01.04.2022 р. про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
2. ОСОБА_5 (період з 10.01.2023 по 01.04.2026): заява про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від 15.05.2023 р., свідоцтво про народження дитини від 01.04.2023 р., наказ № 03-15-01к-АР-0000562 від 01.04.2022 р. про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
3. ОСОБА_9 (період з 22.12.2023 по 08.02.2027): листок непрацездатності № 10211586-2019164729-1 за період з 22.12.2023 р. по 25.04.2024 р., свідоцтво про народження дитини від 08.02.2024 р., заява про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від 09.05.2024 р., наказ № 01-09-01-к від 09.05.2024 р. про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
У звітності за ІІ квартал 2024 року у рядку 101, в якому зазначається середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період (п. 1 розд. ІІІ Порядку № 4), було зазначено відповідну фактичну кількість штатних працівників: у квітні 2024 р. — 6 осіб, у травні 2024 р. — 6 осіб, у червні 2024 р. — 6 осіб.
Як зазначено у вищенаведеному розрахунку, починаючи з вересня 2024 року відповідачем було збільшено фактичну середньооблікову кількість штатних працівників. Таке збільшення відбулося у зв`язку з прийняттям до штату відповідача 12 основних працівників та звільненням одного основного працівника.
Зокрема, протягом зазначеного періоду були прийняті такі основні працівники (копії підтвердних документів додаються до відзиву):
1. ОСОБА_10 — наказ про прийняття на роботу № 09-12-02-к від 12.09.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
2. ОСОБА_11 — наказ про прийняття на роботу № 09-12-01-к від 12.09.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
3. ОСОБА_12 — наказ про прийняття на роботу № 03-30-01-к від 04.09.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
4. ОСОБА_13 — наказ про прийняття на роботу № 04-29-01-к від 29.08.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
5. ОСОБА_14 — наказ про прийняття на роботу № 03-28-01-к від 28.08.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
6. ОСОБА_15 — наказ про прийняття на роботу № 03-28-02-к від 28.08.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
7. ОСОБА_16 — наказ про прийняття на роботу № 07-09-03-к від 09.09.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
8. ОСОБА_17 — наказ про прийняття на роботу № 10-19-01-к від 19.09.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
9. ОСОБА_18 — наказ про прийняття на роботу № 04-29-02-к від 29.08.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
10. ОСОБА_19 — наказ про прийняття на роботу № 11-14-01-к від 14.10.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
11. ОСОБА_20 — наказ про прийняття на роботу № 13-07-01-к від 07.11.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
12. ОСОБА_21 — наказ про прийняття на роботу № 13-07-02-к від 07.11.2024 р., повідомлення про прийняття на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2.
Також було звільнено одного працівника — ОСОБА_4 , відповідно до наказу про звільнення № 14-14-01-к від 18.11.2024 р.
У поданій звітності за ІІІ квартал 2024 року у рядку 101, в якому зазначається середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період (п. 1 розд. ІІІ Порядку № 4), було зазначено відповідну (фактичну) кількість, а саме: у липні 2024 р. — 6 осіб, у серпні 2024 р. — 6 осіб, у вересні 2024 р. — 12 осіб.
Відповідно рядок 102 зазначеного звіту містить показник «1», що свідчить про прийняття та облік у зазначений період одного працівника, якому відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність.
На підтвердження прийняття працівника з інвалідністю у ІІІ кварталі 2024 року відповідачем надано: копію наказу про прийняття на роботу ОСОБА_16 від 09.09.2024 р.; копію повідомлення про прийняття працівника на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2; документи, що підтверджують статус особи з інвалідністю ОСОБА_16 ( ОСОБА_22 ), а також копію свідоцтва про шлюб.
У поданій звітності за IV квартал 2024 року у рядку 101, в якому зазначається середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період (п. 1 розд. ІІІ Порядку № 4), була зазначена невірна кількість штатних працівників, що не відповідає фактичним даним, наведеним у Додатку 1 до Податкового розрахунку.
При фактичному (тобто такому, що відповідає дійсності) підрахунку середньооблікова кількість штатних працівників у IV кварталі 2024 року становила: у жовтні — 16 осіб, у листопаді — 17 осіб, у грудні — 17 осіб.
У жовтні 2024 року відповідач прийняв на основне місце роботи ще одного працівника з інвалідністю, на підтвердження чого разом із відзивом надає копії підтвердних документів, а саме: копію наказу про прийняття на роботу ОСОБА_19 від 14.10.2024 р.; копію повідомлення про прийняття працівника на роботу до ДПС України з квитанціями № 1 та № 2; документи, що підтверджують статус особи з інвалідністю.
Суд, повторно зауважує, що п.п. 3.2.2. п. 3.2 Інструкції № 286 встановлено, що при обчисленні середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу враховуються всі категорії працівників облікового складу, зазначені у пунктах 2.4, 2.5 цієї Інструкції, крім працівників, які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством або колективним договором підприємства, включаючи тих, які усиновили новонароджену дитину безпосередньо з пологового будинку (підпункти 2.5.8 - 2.5.9 Інструкції). Облік цих категорій працівників ведеться окремо.
Під час визначення у поданій звітності середньооблікової кількості штатних працівників за звітний період, відповідачем не було враховано той факт, що троє працівників підприємства перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.
Також, виходячи з системного аналізу ч. 2 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» можна прийти до висновку, що відповідно до положень даної норми закону, дійсно підприємство, яке використовує найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу. Однак, даною нормою жодним чином не передбачено, що такий розрахунок проводиться виключно в Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
Отже, подані разом із відзивом докази підтверджують відсутність у діях відповідача складу правопорушення, передбаченого Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Допущена технічна помилка у Податковому розрахунку не є підставою для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій, а тягне за собою виключно фінансову відповідальність. Водночас обов`язок щодо створення робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю у відповідача виник лише з вересня 2024 року та був виконаний у повному обсязі та у встановлений законом спосіб, що виключає наявність порушення у сфері господарювання.
Враховуючи викладене вище в сукупності, у задоволенні позову належить відмовити повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр АСКЛЕПІЙ РІВНЕ" відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Учасники справи:
Позивач - Рівненське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Замкова, 10 А/1,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 13979356) 
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр АСКЛЕПІЙ РІВНЕ" (вул. Київська, 60,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33012. ЄДРПОУ/РНОКПП 36837705) 
Повний текст рішення складений 15.01.2026.

Суддя       Олег ГРЕСЬКО