Єдиний унікальний номер №943/1751/25 
Провадження №1-кп/943/81/2026 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року 
м.Буськ, Львівська область 
Буський районний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
за участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 
за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 
за участю обвинуваченого ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буську Львівської області в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Луцька, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого ТОВ «ХУ КЕАРС ГРУП» на посаді комірника, на утриманні мама ОСОБА_7 , інвалід ІІ групи, здійснює постійний догляд, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 286 КК України, 
в с т а н о в и в:

13 червня 2025 року, приблизно о 22 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним на автодорозі М06 сполученням «Київ-Чоп», на 471 км + 530 м, поблизу с. Ожидів Золочівського району Львівської області, в напрямку до м. Чоп, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5; Розділу 2 п. 2.3 підпункт б); підпункт д); Розділу 12 п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, як наслідок, в момент об`єктивної можливості виявити велосипед марки «Azimut», під кермуванням ОСОБА_8 , який рухався попереду нього в попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів.
В результаті порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження: множинні двосторонні переломи ребер із крововиливами у місцях переломів, поперечний перелом грудини, перелом шийного відділу хребта, перелом грудного відділу хребта із зміщенням, темно-червоні крововиливи в ділянці коренів обох легень, розрив низхідної частини аорти, масивний крововилив в плевральні порожнини, подвійний розрив печінки, темно-червоні крововиливи в праву навколониркову капсулу, косі переломи обох кісток правої гомілки в середній третині. Вказані ушкодження утворилися прижиттєво, від контактної дії з твердими тупими предметами, могли спричинитися 13.06.2025 під час ДТП, до виступаючих частин автомобіля та велосипеда, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, суду пояснив, що дійсно керував автомобілем марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним на автодорозі М06 поблизу с. Ожидів Золочівського району Львівської області. Це була темна пора доби. Рух на дорозі був інтенсивний. Він відчув удар і відразу зупинив авто, побіг до потерпілого, коли біг, боявся щоб на нього ніхто не наїхав, бо ніхто не зупинявся і було темно. Потерпілим виявився велосипедист. Він почав надавати першу медичну допомогу, викликав поліцію і швидку. Швидка намагалась його реанімувати, але безрезультатно, медичний працівник швидкої сказав на місці, що потерпілий помер. Потерпілий їхав на велосипеді, він про це зрозумів, коли приїхала поліція і велосипед був за межами проїжджої частини. Потерпілий був одягнутий у чорне, на спині наплічник був, який мав дві світловідбиваючі полоски і світив передній ліхтар на велосипеді. Швидкість руху автомобіля становила близько 80 км/год, оскільки це було за межами населеного пункту. Стаж керування автомобілем у нього становить 9 років. Щиро розкаюється, шкодує, що не вдалось уникнути ДТП та про наслідки вчиненого. Заподіяну шкоду потерпілій ОСОБА_10 відшкодовано. Дуже шкодує про вчинене. Просить суворо не карати. Просить не позбавляти його права керування, оскільки має на утриманню маму інваліда ІІ групи, яка має онкозахворювання і приймає хімію, є потреба в здачі аналізів зранку, а без автомобіля він не зможе цього робити.
Враховуючи те, що обвинуваченим не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Таким чином, проаналізувавши докази надані стороною обвинувачення, покази самого обвинуваченого, суд вважає доведеним факт порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 , як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правовопрушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, .
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим і передбачений ч. 2 ст. 286 КК України класифікується як тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання судом враховується, що ОСОБА_6 за місцем свого проживання характеризується позитивно, також позитивно характеризується за місцем праці, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Згідно поданої заяви ОСОБА_10 убачається, що вона примирилась з обвинуваченим ОСОБА_6 , претензій матеріального та морального характеру немає, ОСОБА_6 повністю відшкодував завдані збитки. Також в заяві потерпіла вказала, що не наполягає на призначенні ОСОБА_6 суворого покарання. Просить суд застосувати покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки їй також відомо, що ОСОБА_6 має реальні сімейні проблеми, які без його присутносі не вирішаться.
Обираючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь скоєного злочину, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, щире каяття, виключно позитивні характеристики як з місця проживання так і місця праці, офіційне працевлаштування та позитивна характеристика з місця праці, активне сприяння розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільне відшкодування шкоди потерпілій. Окрім того, на утриманні обвинуваченого перебуває матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалід ІІ групи, встановлений медичний діагноз онкозахворювання. За матір`ю здійснює догляд, що відображено в Резерв+, де зазначений тип відстрочки відповідно до п. 13 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
З урахуванням особи обвинуваченого, характеризуючих даних про особу винного, пом`якшуючих вину обставин, суд вважає, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням до нього положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України, оскільки останній, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду.
Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2025 року на велосипед «Azimut»— скасувати.
Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від17 червня 2025 року на автомобіль марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 та частково скасований в частині заборони користування ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2025 року – скасувати.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, витрати на проведення в даному кримінальному провадженні судових експертиз Львівським НДЕКЦ МВС України на загальну суму 24 513 гривень 50 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, як витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні. 
Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно обвинуваченого не обирався, підстави для його обрання на теперішній час також відсутні.
Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України.
Призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Звільнити ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2 роки, з покладенням на нього, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2025 року на велосипед «Azimut»— скасувати.
Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від17 червня 2025 року на автомобіль марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 та частково скасований в частині заборони користування ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2025 року – скасувати.
Речові докази: 
- автомобіль марки марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 – залишити у законного володільця.
– велосипед марки «Azimut», який поміщено на територію автостоянки, що знаходиться за адресою: Львів, вул. Авіаційна, 7 – повернути потерпілій ОСОБА_10 . 
Стягнути з ОСОБА_6 витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні № 12025140000000754 в користь Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на загальну суму 24 513 гривень 50 копійок.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Суддя 	ОСОБА_1