ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 грудня 2025 року 	м.Суми	

Справа №592/21588/24 
Номер провадження 22-ц/816/1386/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа – Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Сумської міської ради,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Бондаря Валерія Миколайовича
на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 лютого 2025 року в складі судді Катрич О.М., постановленої у м. Суми, 

                                                        В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гаврилюк Н.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа – Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Сумської міської ради про визнання батьківства. 
Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою визначення, чи є відповідач ОСОБА_2 біологічним батьком дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 лютого 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 задоволено.
Призначено судову молекулярно - генетичну експертизу для визначення батьківства, проведення якої доручено експертам медико – генетичному центру «МАМА ПАПА» (м. Суми, вул. Троїцька, 17) та направлено медичному закладу копію ухвали для виконання. 
На вирішення експертів поставлено наступні питання: 
- чи є ОСОБА_2 біологічним батьком дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку.
Зобов`язано ОСОБА_1 в строк, зазначений експертом оплатити судову експертизу. 
На виконання приписів ст. 104 ЦПК ухвалу про призначення експертизи направлено особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи для відома та належного виконання.
Зобов`язано позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 за викликом експертної установи на першу вимогу прибути особисто та доставити до експертної установи неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для надання і відібрання необхідних експертних доказів та надання у встановленому порядку біологічного матеріалу для дослідження, - у день та час, визначений експертом; при собі мати паспорти для ідентифікування особистостей та свідоцтво про народження дитини.
У зв`язку з проведенням судово молекулярно - генетичної експертизи, зобов`язано позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , разом з неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представити експертній установі всі необхідні та відповідні зразки, об`єкти та матеріали для проведення експертного дослідження.
Надано дозвіл на повне знищення об`єктів дослідження після проведення експертизи.
Роз`яснено позивачу та відповідачу положення ст. 109 ЦПК України щодо наслідків у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, та право суду залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
У разі необхідності для проведення експертизи в розпорядження експерту будуть за його клопотанням надані матеріали цивільної справи № 592/21588/24. 
Провадження у справі зупинено до проведення експертизи.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 – адвокат Бондар В.М., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В доводах апеляційної скарги зазначається, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів у підтвердження заявлених позовних вимог – існування до народження дитини тривалих близьких стосунків, а заявлений позивачем допит свідків, які є близькими родичами позивача, судом було обґрунтовано відмовлено у допиті, так як заявлені особи є зацікавленими особами.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Гаврилюк Н.М. просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується і апеляційний суд, мотивована тим, що для з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, отже наявні підстави для призначення експертизи та зупинення провадження у справі на час її проведення.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Тобто, серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.
При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, та враховувати роз`яснення, дані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.
Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.
У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
З викладеного вище вбачається, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у цій справі, діяв в межах діючого законодавства, що визначає цілі, завдання відповідної експертизи та регулює порядок призначення та її проведення.
Враховуючи, що предметом позову у цій справі є встановлення батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що має значення для правильного вирішення справи і потребує спеціальних знань, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та зупинив провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів у підтвердження заявлених позовних вимог – існування до народження дитини тривалих близьких стосунків, а заявлений позивачем допит свідків, які є близькими родичами позивача, судом було обґрунтовано відмовлено у допиті, так як заявлені особи є зацікавленими особами, - апеляційним судом не приймаються до уваги як безпідставні.
Встановлення відповідних обставин має суттєве значення для вирішення справи по суті, а тому місцевий суд вірно виходив з того, що зважаючи на предмет позову, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідне проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.
Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, суд оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Також, відповідно до положень частини другої статті 116 ЦПК України призначення експертизи є способом забезпечення доказів.
Одним з принципів цивільного судочинства, є змагальність сторін, тому суд не має права позбавляти сторону у справі можливості таким чином довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Вирішуючи питання щодо необхідності призначення експертизи у цій конкретній справі, апеляційний суд приймає до уваги наступне.
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993року, заява № 12952/87, п.63).
Захищене статтею 6 ЄСПЛ право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.
У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність ухвали суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

                                                                    У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Бондаря Валерія Миколайовича залишити без задоволення.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина