КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 370/3322/24
номер провадження №22-ц/824/2340/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 липня 2025 року /суддя Сініцина О.С./
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 через представника, адвоката Семашка Дмитра Миколайовича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку(доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом до закінчення навчання. Також позивач просив стягнути на його користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9330 грн.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 липня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , який продовжує навчатися аліменти у розмірі 1/6 частики від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи
з 13 листопада 2024 року до закінчення навчання чи до досягнення ним 23 років, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9330 (дев`ять тисяч триста тридцять) гривень. /а.с. 78-80/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, визначивши аліменти у розмірі 1/14 всіх видів заробітку, відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позивач навчається заочно в Канаді, отримує державну допомогу як резидент Канади, має можливість заробляти та не потребує матеріальної допомоги в розмірі 1/6 частки; відповідач має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , на користь якого стягуються аліменти 1/3, неповнолітнього сина дружини ОСОБА_4 , сам він хворіє на цукровий діабет ІІ типу з ускладненнями на зір, що вимагає щомісячних витрат на лікування близько 15 000-20 000 грн. Також вказував, що витрати на правову допомогу не підтверджені належними доказами - акт виконаних робіт містить послуги перекладу, квитанція про сплату 5 500 грн датована до подання позову, що викликає сумніви в достовірності.
ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, на підставі наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є повнолітнім сином ОСОБА_1 . З 18 липня 2024 року позивач зарахований на навчання за освітньою програмою бакалавра в Манітобському університеті (Канада). Відповідач має постійний дохід від роботи професором на 0,75 ставки в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка (за період з 01.01.2024 по 30.09.2024 - 333 952,03 грн). З його заробітку стягуються аліменти у розмірі 1/3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2010 року народження. Відповідач хворіє на цукровий діабет ІІ типу з ускладненнями на зір, що підтверджується медичними висновками та чеками на лікування. На його утриманні також перебуває неповнолітній син дружини ОСОБА_4 , 2011 року народження.
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції керувався: ст. 199 СК України про те, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23 років; ст. 200 СК України про те, що розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку або твердій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України; ст. 182 СК України про те, що при визначенні розміру аліментів враховуються стан здоров`я та матеріальне становище платника, наявність інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням на денній формі, а відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки з урахуванням матеріального становища та стану здоров`я.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 17.04.2019 у справі №644/3610/16) обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, виникає за сукупності юридичних фактів: продовження навчання, потреба в матеріальній допомозі, можливість батьків надавати таку допомогу. 
Суд першої інстанції не врахував повною мірою матеріальне становище платника, наявність на його утриманні неповнолітнього сина, на користь якого вже стягується 1/3, стан здоров`я відповідача.
Водночас, довідка про навчання в Канаді, станом на осінь 2024 року, надана у матеріали справи, не свідчить про умови навчання - терміни, платність навчання чи отримання стипендії чи інших заохочувальних чи компенсаційних виплат. Позивач не довів відсутність інших джерел доходу чи допомоги - державної підтримки в Канаді. Не доведено і потреби в аліментах.
Враховуючи викладене, розмір аліментів підлягає зменшенню до 1/14 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки саме на такий розмір погоджується апелянт, за відсутності доказів з боку позивача щодо потреби у аліментах.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 330 грн, апеляційний суд вважає ці витрати такими, що пов`язані з розглядом справи, підтверджені належними доказами /а.с. 19, 20, 22/. З урахуванням часткового задоволення позову (1/14 від заявленої вимоги) витрати на правову допомогу підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам - 1/14 від 9 330 грн, тобто 666 грн 43 коп.
Отже, наявні підстави для скасування рішення та ухвалення нового рішення передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - невідповідність висновків обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права).
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує рішення та ухвалює нове рішення.
Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 липня 2025 року задовольнити.
Рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 липня 2025 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на його утримання у розмірі 1/14 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 13 листопада 2024 року до закінчення навчання або до досягнення ним 23 років, залежно від того, яка подія настане раніше.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 666 грн 43 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: