Справа № 357/3110/25
Провадження № 2/357/1640/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя – Цукуров В.П.,
секретар судового засідання – Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості –
В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.
Короткий зміст позовних вимог. 
У березні 2025 року позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на ступні обставини.
17.04.2021 року в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 3421803. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. 
Оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 3421803 від 17.04.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.
13.09.2021 року згідно з умовами Договору відступлення прав вимоги №07Т ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за Кредитним Договором №3421803 від 17.04.2021 року на користь Позивача, а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. 
Згідно з Договором відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 22763,30 грн., із яких:
заборгованість за тілом кредиту становить 4941 грн.;
заборгованість за відсотками становить 17151,3 грн.; 
заборгованість за комісійними винагородами становить 671 грн.; 
заборгованість за пенею становить 0 грн.
У добровільному порядку Відповідач кошти не повертає, тому Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №3421803 від 17.04.2021 року у розмірі 22763,30 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень.

Рух справи.
09.04.2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 102).
05.05.2025 року до канцелярії суду Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4941,00 гривень, проти задоволення позовних вимог в іншій частині заперечував. Зазначив, що ним дійсно було укладено кредитний договір №3421803 від 17.04.2021 року та отримано кредит, який він повернув частково, а саме його борг за тілом кредиту становить 4941,00 гривень. Разом з цим зазначив, що матеріали даної справи не містять належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за відсотками за користування кредитом. Зауважив, що ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» заборонено кредитодавцю встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього закону, з огляду на що вважала неправомірним вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 671,00 гривень (а.с. 120-127).
12.05.2025 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника Позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів. Так само з наявного у матеріалах справи детального розрахунку заборгованості відповідача можливо встановити усю необхідну інформацію щодо нарахування відсотків за користування кредитом. Зауважив, що оскільки Відповідач в період дії договору на пільгових умовах, кредит не повернув, а продовжував користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п. 2.2.3, з якими погодився Відповідач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 Кредитного договору) за 60 днів, тобто за період з 18.06.2021 року по 15.08.2021 року, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам Договору та спростовує доводи Відповідача про нарахування відсотків за межами умов кредитного договору. Сума заборгованості за комісією в розмірі 671,00 гривень нарахована Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору (а.с. 129-141).
У судове засідання сторони/їхні представники не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі (а.с. 126, 146-147).
У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

2. Мотивувальна частина.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
17.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №3421803 (а.с. 47-54, 55, 56-57).
Згідно з п. 1.2. Кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 6100,00 грн. у валюті: Українські гривні. 
Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, кредит надається строком на 30 днів з 17.04.2021 року (строк кредитування). 
Пунктом 1.4. Кредитного договору, визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 17.05.2021 року. 
Згідно з п. 1.5. Договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з 2 отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2958,50 грн. в грошовому виразі та 11,401.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 9058,50 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. 
Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору, комісія за надання кредиту: 671,00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Пунктом 1.5.2. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 2287.50 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Відповідно до 1.6. Кредитного договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Згідно з п. 1.7. Кредитного договору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2,.2.3 цього Договору.
Пунктом 2.2.3. Кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою 3 4 згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів в період правомірного користування кредитом є меншим ніж 2 заборгованість зі сплати процентів за аналогічний період під час прострочення, це означає, що в період правомірного користування кредитом Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Якщо після настання дати встановленої п.1.4 договору позичальник продовжуватиме користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з Позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання Позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства. 
У пункті 2.3 кредитного договору сторони визначили порядок його пролонгації.
Відповідно до п. 2.3.1. Кредитного договору, Позичальник за наявності відповідної пропозиції Позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку Заборгованості по кредиту.
За наявності між сторонами відповідної домовленості (акцептованої Позичальником пропозиції Позикодавця відповідно до розділу 6 Правил), а також на підставі п.3.2.7 Договору, пролонгація може здійснюватись на інших умовах ніж передбачено цим пунктом. 
Згідно з п. 2.3.2. Кредитного договору, Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у: а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п.2.3.1.1Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п.1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2. Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. 
Відповідно до п. 2.4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору.
Факт перерахування ТОВ «МІЛОАН» Відповідачу кредитних коштів в розмірі 6100,00 гривень згідно з указаним вище договором підтверджується платіжним дорученням №44059658 від 17.04.2021 року (а.с. 58).
13.09.2021 року згідно з умовами Договору відступлення прав вимоги №07Т ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором №3421803 від 17.04.2021 року на користь Позивача, а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача (а.с. 22, 27-39). 
Згідно з «Відомістю про щоденні нарахування» (а.с. 23-25) та відповіддю на відзив на позовну заяву (а.с. 138-139) Позивачем нараховано Відповідачу заборгованість за кредитним договором №3421803 від 17.04.2021 року у загальному розмірі 22763,30 гривень, яка складається з:
4941,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту;
2287,50 гривень – заборгованість за відсотками за період з 17.04.2021 року до 17.05.2021 року;
14863,80 гривень – заборгованість за відсотками за період з 18.05.2021 року до 15.08.2021 року;
671,00 гривень – заборгованість за комісією Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору.

Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд.
Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17).
Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Висновки суду. 
Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту в розмірі 4941,00 гривень, відсотків за користування кредитом в розмірі 2287,50 гривень за період з 17.04.2021 року до 17.05.2021 року та комісії в розмірі 671,00 гривень.
17.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №3421803 (а.с. 47-54, 55, 56-57).
Факт перерахування ТОВ «МІЛОАН» Відповідачу кредитних коштів в розмірі 6100,00 гривень згідно з указаним вище договором підтверджується платіжним дорученням №44059658 від 17.04.2021 року (а.с. 58).
Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, кредит надається строком на 30 днів з 17.04.2021 року (строк кредитування). 
Пунктом 1.4. Кредитного договору, визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 17.05.2021 року.
Згідно з графіком платежів (додаток №1 до договору про споживчий кредит №3421803 від 17.04.2021 року) та паспортом споживчому кредиту розмір процентів (додаток №2 до договору про споживчий кредит №3421803 від 17.04.2021 року) розмір процентів за користування кредитом становить 2287,50 гривень (а.с. 55, 56-57).
Відтак загальний строк, на який були надані кредитні кошти за договором договору про споживчий кредит №3421803 від 17.04.2021 року становить: з 17.04.2021 року до 17.05.2021 року.
Відповідно умов указаного договору розмір відсотків за користування кредитним коштами за вказаний період становить 2287,50 гривень.
За даними Позивача заборгованість Відповідача за тілом кредиту становить 4941,00 гривень.
Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору, комісія за надання кредиту: 671,00 гривень, яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Висновок суду правомірність встановлення банком комісії за обслуговування кредиту у кредитному договорі відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року по справі №496/3134/19.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з тіла кредиту в розмірі 4941,00 гривень, відсотків за користування кредитом в розмірі 2287,50 гривень та комісії в розмірі 671,00 гривень, а всього 7899,50 гривень є законним та обґрунтованими, а відтак і таким, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 14863,80 гривень за період з 18.05.2021 року до 15.08.2021 року.
Як вже було зазначено вище загальний строк, на який були надані кредитні кошти за договором договору про споживчий кредит №3421803 від 17.04.2021 року становить: з 17.04.2021 року до 17.05.2021 року.
Разом з цим Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з Відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом за період за період з 18.05.2021 року до 15.08.2021 року в розмірі 14863,80 гривень, тобто поза межами строку кредитування.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року по справі № 910/4518/16.
Матеріали справи не містять доказів пролонгації договору про споживчий кредит №3421803 від 17.04.2021 року на період з 18.05.2021 року до 15.08.2021 року.
З огляду на викладене, нарахування позивачем заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 14863,80 гривень за період з 18.05.2021 року до 15.08.2021 року, тобто поза межами строку кредитування за договором про споживчий кредит №3421803 від 17.04.2021 року є неправомірним, а тому позовні вимоги в частині її стягнення задоволенню не підлягають.

Судові витрати. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 гривень.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Позивачем надано наступні документи: Договір №01/11 від 12.02.2025 року про надання правової допомоги, Додаткову угоду від 19.02.2025 року №3421803 до Договору №01/11 від 12.02.2025 року про надання правової допомоги, Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «АНАСТАСІЇ МІНЬЕОВСЬКОЇ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги, Акт №3421803 від 19.02.2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг). Згідно з указаними документами розмір гонорару, який сплачує клієнт адвокатському бюро складає 4000,00 гривень.
Згідно з частинами 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову на 37,70%, заявлені вимоги про стягнення витрат на професійну правову допомогу в сумі 4000,00 гривень підлягають задоволенню частково - з відповідача на користь позивача необхідно стягнути такі витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - у сумі 1508,00 гривень.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з вказаним позовом, Позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень, які документально підтверджені (а.с. 94). 
Оскільки позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню в розмірі 7899,50 гривень, що становить 37,70% від суми заявленого розміру, то з урахуванням принципу пропорційності, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 913,25 гривень (2422,40 гривень х 37,70%).

3. Резолютивна частина.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №3421803 від 17.04.2021 року в розмірі 7899,50 гривень (сім тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 50 копійок).
У задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 913,25 гривень (дев`ятсот тринадцять гривень 25 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1508,00 гривень (одна тисяча п`ятсот вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, будинок 21/1, місто Бровари, Київська область, 07406.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 13.01.2026 року. 

Суддя 	В. П. Цукуров