МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2026 р.  	№ 400/7086/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Антоновича, 51,м. Київ,03150, 	

треті особи	Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вул. Софіївська, 15,м. Вознесенськ,Миколаївська обл., Вознесенський р-н,56501, Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), бульв. Квітковий, 4, корп.4,м. Південноукраїнськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,55002, 	

про	визнання дій протиправними, стягнення надмірно сплаченого штрафу в розмірі 17000,00 грн,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернувся з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту – Відповідач), за участі третіх осіб Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі по тексту – Третя особа 1), Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі по тексту – Третя особа 2) з вимогами про:
- визнання протиправними дії щодо направлення на примусове виконання Постанови від 11.10.2024 серії АВ №00001217 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 як відповідальної особи вантажоперевізника ФГ «ЕДЕМ», про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладання штрафу у в сумі 34 000,00 грн;
- стягнення надміру сплаченого штрафу у сумі 17000 грн. на виконання постанови від 11.10.2024 серії АВ №00001217 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем порушено порядок надсилання Позивачу постанови від 11.10.2024 серії АВ №00001217 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, що спричинило необізнаність Позивача про притягнення його до відповідальності та накладення на нього адміністративного штрафу, а також потягло за собою неможливість вчасної оплати штрафу для запобігання його примусового стягнення в подвійному розмірі. Позивач зазначає, що так як постанова не була направлена йому за належною адресою і не була отримана ним, то вона не набрала законної сили. Направлення Відповідачем постанови, яка не набрала законної сили, для примусового стягнення з Позивача штрафу в подвійному розмірі, є неправомірним та порушило права Позивача, який в результаті примусового її виконання позбавився свого майна у вигляді грошових коштів, сплачених як штраф та витрати виконавчого провадження і виконавчого збору. Зважаючи на протиправність дій Відповідача та враховуючи фактичну сплату штрафу Позивачем, ефективним способом поновлення його прав є стягнення з Відповідача надміру сплаченого Позивачем штрафу у сумі 17000 грн.
Ухвалою суду від 10.07.2025 р. відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).
25.07.2025 р. Відповідач подав відзив на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що постанова від 11.10.2024 серії АВ №00001217 набрала законної сили 13.11.2024, а отже, мала бути виконана або оскаржена до 23.11.2024. Крім того, рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 30.04.2025 р. постанову визнано чинною та законною. Щодо процедури формування та направлення постанови, то відповідач зазначає, що законом не передбачено обов`язку уповноваженої посадової особи перевіряти чи ставити під сумнів належність відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. 
Пояснень щодо позовних вимог третіми особами Першим відділом державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Другим відділом державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надано.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
Державною службою України з безпеки на транспорті була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 11.10.2024 серії АВ № 00001217. За порушення пункту 22.5 ПДР Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
У постанові зазначено, що згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати Позивачем штрафу в строк встановлений ч. 2 ст. 300-2 КУпАП порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягнуть штраф у подвійному розмірі 34000,00 грн.
Постанова від 11.10.2024 серії АВ № 00001217 була направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600296210711 на поштову адресу Позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів – Миколаївська обл., Вознесенський р-н, с. Ракове, вул. Кольчака, 76, 55452.
Постанова була повернута до Відповідача 13.11.2024 р. з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
На думку Позивача, постанова мала бути направлена за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .
Листом від 10.12.2024 р. № 14223/3.1.2/14-24 Відповідачем подано заяву щодо примусового виконання постанови від 11.10.2024 серії АВ № 00001217 до Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
22.01.2025 р. Державним виконавцем було відкрите виконавче провадження №76892751 та накладено арешт на кошти Позивача.
29.01.2025 р. Позивач звернувся до Братського районного суду Миколаївської області з позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 11.10.2024 серії АВ №00001217.
Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 30.04.2025 у справі № 471/133/25 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 02.06.2025 р.
Листом від 10.06.2025 р. № 4365/3.1.2/14-25 рішення Братського районного суду Миколаївської області від 30.04.2025 у справі № 471/133/25 направлено до Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
02.07.2025 р. Позивачем сплачено штраф у повному обсязі та виконавчий збір і витрати виконавчого провадження в розмірі 37769,00 грн., у зв`язку з чим виконавче провадження було закінчене у зв`язку з повним виконанням.
Вважаючи дії Відповідача та стягнення надміру сплаченого штрафу у сумі 17000 грн. протиправними, Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно із ст. 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Частиною 2 статті 291 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, маркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».
За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису), відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування, їх посадові (службові) особи зобов`язані надати відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи вантажовідправника.
Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).
Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання.
У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 11.10.2024 серії АВ № 00001217 була направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600296210711 на поштову адресу Позивача, що була отримана з інформації системи від уповноважених органів та міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, а саме: Миколаївська обл., Вознесенський р-н, с. Ракове, вул. Кольчака, 76, 55452
Суд звертає увагу на те, що Інструкція №512 (затверджена, наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512), покладає на органи Укртрансбезпеки обов`язок саме щодо направлення постанови особі за адресою місця реєстрації (проживання), що відома на момент винесення постанови відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, при цьому обов`язку контролюючого органу здійснювати перевірку правильності адреси, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, вказаної перевізником при реєстрації такого транспортного засобу, норми вказаного нормативно-правового акту не передбачають.
Постанова від 11.10.2024 серії АВ № 00001217, направлена Позивачу поштою із рекомендованим відправленням №0600296210711, була повернута до Укртрансбезпеки за закінченням встановленого терміну зберігання, з позначкою про відсутність адресата за вказаною адресою.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2020 року №779 (далі - Порядок ведення ЄДРТЗ) ведення ЄДРТЗ здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС під час виконання покладених на них функцій та завдань відповідно до законодавства шляхом обробки (унесення, накопичення, використання, узагальнення) інформації в ЄДРТЗ про зареєстровані транспортні засоби, їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку ведення ЄДРТЗ передбачено, що до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби. Відповідно до підпункту 3 пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення ЄДРТЗ передбачено, що до ЄДРТЗ вносяться відомості про адресу реєстрації місця проживання фізичної особи або адресу місцезнаходження юридичної особи власника (співвласника) транспортного засобу.
Відповідно до пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388, власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.
Пункт 33 Порядку передбачає, що перереєстрація транспортних засобів проводиться в разі, зокрема, зміни місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів.
З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що під час розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право використовувати відомості про місце проживання особи, відповідальної за такі правопорушення, які містяться у ЄДРТЗ, оскільки відповідальна особа зобов`язана зареєструвати відомості про своє місце проживання у ЄДРТЗ.
Як вбачається з матеріалів справи, під час винесення оскаржуваної постанови уповноважена посадова особа Державної служби України з безпеки на транспорті використала відомості про місце проживання позивача, що містилися у ЄДРТЗ, а відтак діяла у порядку та спосіб, передбачений законом.
Суд враховує посилання представника позивача на те, що Позивач проживає за адресою - Миколаївська обл.., Вознесенський район, с. Улянівка, вул. Шкільна, буд. 43, яка, як зазначив представник Позивача, відображена в реєстраційних документах.
Поряд із цим, як уже було зазначено вище, згідно інформації ЄДРТЗ адресою власника транспортного засобу марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 є Миколаївська обл., Вознесенський р-н, с. Ракове, вул. Кольчака, 76, 55452.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за обставин даної справи та з огляду на положення ст. 279-5 КУпАП, Відповідачем цілком обґрунтовано було направлено постанову від 11.10.2024 серії АВ №00001217 за адресою, що міститься в ЄДРТЗ.
Суд наголошує, що чинним законодавством не передбачено обов`язку уповноваженої посадової особи перевіряти чи ставити під сумнів належність відомостей, що містяться в ЄДРТЗ, Позивачем не надано суду доказів того, що під час реєстрації відомостей про нього у ЄДРТЗ ним зазначалась адреса його місця проживання, відомості про яку містяться у реєстрі територіальної громади, як і не надано доказів того, що у ЄДРТЗ наявна інформація про відповідне місце проживання Позивача.
Таким чином, після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, в силу приписів ст. 291 КУпАП, постанова від 11.10.2024 серії АВ №00001217 вважається такою, що набрала законної сили.
Крім того, як вже встановлено судом, рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 30.04.2025 у справі № 471/133/25, яке набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог відмовлено, постанову визнано чинною та законною.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, при пред`явленні постанови до примусового виконання Відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом.
Відтак, підстави для повернення Позивачу надміру зарахованих до бюджету коштів у розмірі 17000 грн., сплачених як адміністративний штраф на підставі постанови від 11.10.2024 серії АВ №00001217, відсутні. 
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
Згідно ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 2, 19, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, за участі третіх осіб Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції визнання дій протиправними, стягнення надмірно сплаченого штрафу в розмірі 17000,00 грн. – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 27.01.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська