ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10350/25 Справа № 195/1438/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року                                                         
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року про відмову у видачі судового наказу у справі за заявою Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за розподіл природного газу з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року Дніпропетровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за розподіл природного газу з ОСОБА_1 в сумі 1129,51 грн.
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за розподіл природного газу з ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі Дніпропетровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України”просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 04 березня 2025 року. Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її постановлено у зв`язку з неправильним встановленням обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів, невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Умови приєднання ОСОБА_1 до Типового договору виконані фактом приєднання до умов Типового договору, про що свідчить заява – приєднання б/н, засвідчена особистим підписом споживача 27.11.2023 року, фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, фінансовий стан абонента, що є підтвердженням споживання природного газу та фактом приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору), та якому здійснюється розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» вважає, що між апелянтом та боржником існують договірні відносини, а тому вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу заявником виконано та у відповідності до ст.165 ЦПК України належними доказами підтверджено виникнення права грошової вимоги до боржника.
Договір купівлі-продажу нерухомості є правовстановлюючим документом, який безпосередньо підтверджує факт переходу права власності до боржника. Закон не вимагає обов`язкового надання витягу з реєстру, якщо вже надано оригінал або належним чином засвідчену копію такого договору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що заявником до матеріалів заяви не додано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за боржником, а додано лише копію Договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2011 року, тому суд позбавлений можливості перевірити належність даного майна боржнику на момент звернення із заявою про видачу судового наказу. При цьому, наданий заявником типовий договір, вимоги за яким, в тому числі заявлені стягувачем у заяві про видачу судового наказу, не підписаний заявником та боржником, тому в даному випадку не може свідчити про надання відповідних послуг саме ОСОБА_1 .. Тому суд прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.
Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно з вимогами пункту третього частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Також відповідно до пункту сьомого частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути виданим і за умови, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
У пункті 1 частини першої статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту поданої заяви, остання містить вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , тобто вимогу, визначену п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок заявника, визначений пунктом четвертим частини третьої статті 163 ЦПК України, а саме надати інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Враховуючи зазначені положення процесуального закону при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, заявником не було надано до доказу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за боржником або інше речове право щодо користуванням вказаним майном. 
Таким чином суд першої інстанції не мав можливості перевірити належність нерухомого майна боржнику за вказаною адресою в заяві, на яке надавалася послуга з розподілу природного газу на момент звернення з заявою про видачу судового наказу.
Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.
Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу також на те, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу заявником було надано до суду лише копію типового договору, що оприлюднюється на офіційному сайті ТОВ «Газорозподільні мережі України» в установленому порядку, затвердженого постановою Національної комісії РЕКП від 30.09.2015 року № 2498. 
Надана ж заява-приєднання підписана невідомою особою та містить підпис, який візуально не збігається із підписом, вказаним у паспорті ОСОБА_1 . Крім того, надана копія договору купівлі продажу від 25.10.2011 року не дає можливість перевірити належність даного майна боржнику на момент звернення з заявою про видачу судового наказу.
Таким чином, надані до заяви документи не підтверджують безспірне виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Посилання скаржника на те, що відсутність витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за боржником не є підставою для відмови стягненні заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу, є безпідставними, оскільки заявник не позбавлений права звернутись з відповідними вимогами до суду в порядку позовного провадження.
Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд роз`яснив заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 166 ЦПК України).
За таких обставин суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.
Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для скасування судового рішення відсутні.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” залишити без задоволення.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: