П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/3069/25
Провадження № 3/348/18/26

26 січня 2026 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., за участі адвоката Мищишин І.М., розглянувши матеріалами, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, 
за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Відносно ОСОБА_1 24.11.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№ 522681 від 24.11.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП, за змістом якого 24.11.2025 р. приблизно о 17:50 год. ОСОБА_1 в м.Надвірна по вул. Мазепи, Надвірнянського району, Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 211340» д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка , що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці ДТП та в лікувальному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 522681 за ст.130 ч. КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином. 
Інтереси ОСОБА_1 при розгляді справи представляє захисник – адвокат Мищишин І.Я., яка надала документи на підтвердження своїх повноважень.
За таких обставин, суддя дійшов висновку про розгляд справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала, таким чином можливо здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за участю її захисника, що відповідає положенням статті 268 КУпАП.
Захисник Мищишин І.Я. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 не визнає вину свою вину у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Від представника надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, де захисник стверджує, що з відеоматеріалів долучених до протоколу про адміністративне правопорушення чітко вбачається, що огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я було проведено з порушеннями, оскільки черговий лікар, яка проводила такий огляд запропонувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «алкофор 405», та відмовилась брати зразки біологічного середовища для лабораторних досліджень. ОСОБА_1 неодноразово зазначав про те що не заперечує проти огляду, однак просив провесні його з урахуванням норм чинного законодавства. Також зазначила, що при телефонному дзвінку за отриманням правничої допомоги, працівником поліції було перервано таку розмову, оскільки ОСОБА_1 не надав їм договір про правничу допомогу з адвокатом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений в Надвірнянській ЦРЛ слід вважати недійсним, оскільки він проведений з порушенням Інструкції, та черговим лікарем проігноровано прохання ОСОБА_1 взяти в нього аналіз крові для лабораторного дослідження. До матеріалів справи також не долучено доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 за кермом. У протоколі не зазначено чіткої адреси із зазначенням номера будівлі, що відображала б точне місце події. Відео з нагрудної камери поліцейського постійно переривається, з невідомих причин, працівником поліції вимикалась камера неодноразово, що не дає можливості в повній мірі встановити фактичні обставини справи. Вищенаведене свідчить про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України. Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452 735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів", затвердженого постановою КМУ 1 7.1 2.2008 № 1103, що свідчить про те, що такий огляд на стан сп`яніння, проведений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, є недійсним. 
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши докази їх в сукупності, суддя дійшов наступних висновків.
За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином, вищевказані вимоги закону стосуються тільки особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом, що свідчить про те, що факт керування транспортним засобом як і факт відмови від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан сп`яніння при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП повинні бути доведені сукупністю доказів, які дозволяють прийняти відповідне процесуальне рішення.
Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 522681 від 24.11.2025 року, 24.11.2025 р. приблизно о 17:50 год. ОСОБА_1 в м.Надвірна по вул.Мазепи, Надвірнянського району, Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 211340» д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відпоідає обстановцію. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законому порядку на місці ДТП та в лікувальному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою – поліцейським СРПП Надвірнянського РВП, сержантом поліції Коцько Д.Т., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення.
Зміст адміністративного правопорушення, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, містить всі істотні ознаки складу правопорушення встановленого ч.1 ст.130 КУпАП.
Даний протокол підписаний працівниками поліції та водієм ОСОБА_1 ..
З рапорту працівника поліції Костик О. встановлено, що 24.11.2025 на службовий планшет поступив виклик по факту ДТП без травмованих, яка відбулася в м.Надвірна по ву. Мазепи, між т/з марки «ВАЗ 211340» д.н.з НОМЕР_1 та марки «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_2 . Прибувши на місце події, було встановлено, що водій т/з марки «ВАЗ 211340» ОСОБА_1 порушив ПДР. На місці ДТП учасникам запропонували пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою «ДРАГЕР 6810», однак водій ОСОБА_1 відмовився. Виявив бажання проїхати до лікувалього закладу для проходження медичного огляду в КНП «Надвірнянська ЦРЛ», однак і в лікарні відмовився проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , пояснив, що був іншим учасником ДТП. Він особисто пройшов огляд на місці – результат тверезий. Чи проходив огляд на місці ДТП інший водій – ОСОБА_1 не може підтвердити. 
Судом досліджено відеозапис бодікамери поліцейського, з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 на місці вчинення ДТП відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та був доставлений працівниками поліції до Надвірнянської ЦРЛ для проведення медичного огляду.
У медичному закладі водій повідомив про згоду пройти огляд на стан сп`яніння. Водночас на дослідженому відеозаписі відсутній фрагмент безпосереднього проведення медичного огляду ОСОБА_1 , що унеможливлює надання оцінки діям лікаря та особи, яка проходила обстеження.
Замість процедури огляду на відеозаписі зафіксовано дії працівника поліції, яка заповнювала направлення на проходження медичного огляду. У цей час чути чоловічий голос, який наполягає, що він бажає пройти огляд і не відмовляється від нього.
Далі на відео зафіксовано лікаря, яка повідомляє поліцейському: «Від трубочки відмовився». Після цього у кадрі знову з`являється ОСОБА_1 , який заперечує факт відмови, зазначаючи, що просив дозволити йому самостійно розпакувати трубку для продування.
Пізніше чоловік зателефонував для отримання правової допомоги. Із запису чути, що жінка на іншому кінці лінії порадила не відмовлятися від огляду в медичному закладі та здати аналізи. Після цього ОСОБА_1 попросивроз`яснити порядок проходження огляду, не заперечував здати аналізи. Однак, ні лікар, ні працівник поліції не вчинили жодних дій щодо проведення медичного огляду. Щодо ОСОБА_1 складений висновок про відмову від огляду. 
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд виходить з вимог ст.266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція),Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон).
Згідно ч.1 ст.7 Закону, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Згідно ч.1 ст.30 Закону, поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені КУпАП та КПК України, на підставі та в порядку, визначених законом.
Як передбачено ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами та щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відсторонюються від керування і підлягають огляду на стан сп`яніння. Огляд проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів та відеофіксацією, а у разі неможливості — у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським або з його результатами, огляд здійснюється в закладах охорони здоров`я, визначених управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. 
Оцінюючи порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння і оформлення його результатів зазначаю наступне.
В розділі ІІІ Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.
Відповідно до пунктів 2–8 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, огляд водія на стан сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я у присутності поліцейського, у будь-який час доби, із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я, а у сільській місцевості — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов тематичне вдосконалення згідно із законодавством.
Метою огляду є встановлення наявності або відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. 
Огляд у закладі охорони здоров`я здійснюється в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів і тестів (скринінгових лабораторних досліджень). У разі позитивного результату попереднього тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого лабораторного дослідження — газорідинної хроматографії для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі або хромато-мас-спектрометрії для встановлення наявності наркотичних чи психотропних речовин в організмі особи.
Згідно з пунктами 9 і 11 цієї Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у двох примірниках. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, а також змиви з поверхні губ, шкіри обличчя і рук. Якщо взяття цих зразків є неможливим, допускається використання крові.
Відповідно до пунктів 14–15 Інструкції, за результатами огляду та лабораторних досліджень встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. На підставі цього акта складається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пунктів 7 і 8 розділу ІІІ Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я, поліцейський зобов`язаний забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У разі відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а якщо це неможливо — в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія, що свідчать про ухилення від огляду.
Під час дослідження доказів встановлено, що водій ОСОБА_1 погоджувався пройти медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом. 
Відеозапис не містить відображення дій водія, що свідчать про ухилення від медичного огляду.
З яких причин не проведений медичний огляд, чи роз`яснювався ОСОБА_1 порядок його проведення та чи був він дотриманий лікарем, відеозаписом не встановлено. 
Інших доказів суду не надано. 
Повідомлений про розгляд справи прокурор не заявив про свою участь у справі, відповідно до ст.250 КУпАП. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не підтверджуються наявними у справі належними та допустимими доказами.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України N 23-рп/2010 від 22.12.2010 р., адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки "кримінальним обвинуваченням" у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа "Лучанінова проти України" рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02).
Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого водієм правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих та об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст ч.1. ст.130, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в Івано-Франківський апеляційний суд через Надвірнянський районний суд.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.
Вступна та резолютивна частини постанови ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 січня 2026.
Повний текст постанови буде проголошено 28.01.2026 року. 

Суддя Солодовніков Р.С.