РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
09 лютого 2026 р.  Справа № 120/13130/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкорс" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності
ВСТАНОВИВ:
У Вінницький окружний адміністративний суд звернулося з адміністративним позовом Головне управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкорс" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 13260,00 грн.
Оскільки платник податків самостійно не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання у строки, встановлені законом, контролюючий орган звертається до суду з позовом про стягнення коштів відповідача з рахунків у банках та накладення арешту на кошти та інші цінності.
Ухвалою від 23.09.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.
Копію ухвали від 23.09.2025 направлено поштовим зв`язком на юридичну адресу відповідача згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Проте, конверт повернувся на адресу суду не врученим із відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи здійснюється, зокрема, шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.
Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, однак своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Враховуючи, що інших заяв по суті та документів не надходило, суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив такі обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінкорс" є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI, зареєстроване як суб`єкт підприємницької діяльності 17.08.2020.
Згідно з карткою особового рахунку за відповідачем рахується податковий борг в сумі 13260,00 грн, що складається з акцизного податку на пальне 13260,00 грн, з яких 0,00 грн - основний платіж, 13260,00 грн - штрафні санкції , 0,00 грн - пеня.
Зазначена заборгованість підтверджується карткою особового рахунку (а.с. 14) та податковими повідомленнями - рішеннями від 18.06.2024 №22757/02-32-09-04, від 04.11.2024 № 37862/02-32-09-03 (а.с. 15, 18).
ГУ ДПС у Вінницькій області направлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінкорс" податкова вимога форми "Ю" від 12.04.2023 № 0007606-1303-2615 на загальну суму 3400,00 грн (а. с. 9).
З підстав того, що платник податків самостійно не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання у строки, встановлені законом, контролюючий орган звертається до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Обов`язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту14.1 статті 14 ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами, визначеними статтею 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
На виконання вказаної норми законодавства, податковим органом надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 12.04.2023 № 0007606-1303-2615 на загальну суму 3400,00 грн.
Податкова вимога від 12.04.2023 надсилалась позивачем відповідачу на податкову адресу та була вручена останньому 20.04.2023.
Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
В ході судового розгляду встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 13260,00 грн. Проте відповідачем не сплачено в добровільному порядку суму такого боргу.
Відтак, доводи позивача в частині несплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкорс" податкового боргу в розмірі 13260,00 грн знайшли підтвердження в ході судового розгляду, а тому вимога щодо стягнення з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, що обслуговують відповідача, в рахунок погашення податкового боргу кошти в сумі 13260,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Водночас, право податкового органу на звернення до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI.
Норма п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, окрім того, що надає повноваження органу ДПС на звернення до суду, визначає й підстави для накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.
Підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків податкового боргу та відсутність майна та/або наявність майна, балансова вартість якого менша суми податкового боргу.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року (справа № 804/4273/13-а).
В силу вимог абз. 2 п. п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.
Отже, за змістом вищевказаних норм чинного законодавства підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, в тому числі недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу, або ж майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.
Відповідно до матеріалів справи, перед зверненням до суду з відповідним позовом позивач вжив необхідні заходи з метою встановлення наявності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг.
Так, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 09.04.2025 № 421987906 підтверджується відсутність у відповідача нерухомого майно, на яке можливо звернути стягнення (а. с. 11).
Згідно із листом Територіального сервісного центру від 05.12.2024 № 31/31/0545-10450-2024 за відповідачем станом на 05.12.2024 транспортні засоби не зареєстровані (а. с. 12 зворот).
Також, відповідно до листа Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 09.12.2024 за № 30030/5 повідомлено, що за відповідачем транспортні засоби не зареєстровані (а. с. 13 зворот).
Отже, на думку суду, позивач належними і допустимими доказами підтвердив факт відсутності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений спірний податковий борг. При цьому суд зауважує, що відповідні підтверджуючі документи були зібрані податковим органом саме у зв`язку з виникненням такого боргу. Відтак, на переконання суду позовні вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банках в межах суми податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Відтак, з огляду на те, що обставини, наведені позивачем у адміністративному позові, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.
З урахуванням положень частини 2 статті 139 КАС України, а також з огляду на відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для відшкодування таких витрат.
Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області – задовольнити.
Стягнути з рахунків/електронних гаманців у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінкорс", в рахунок погашення податкового боргу кошти в сумі 13260,00 грн (тринадцять тисяч двісті шістдесят гривень 00 копійок).
Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкорс", що знаходяться на рахунках в установах банку, в межах суми податкового боргу

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 44069150, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028);
Відповідач: ТОВ "Вінкорс" (код ЄДРПОУ - 43756735, вул. Миколи Амосова, буд. 26а, м. Вінниця, 21036).

Повне судове рішення складено 09.02.2026.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна