П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 522/208/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Осіпова Ю.В.,
– Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 16 жовтня 2025 року, прийняте у складі суду судді Яреми Х.С. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення про примусове повернення, рішення про заборону в`їзду в Україну та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси із адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просив суд:
-визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 02.01.2024 про примусове повернення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_2 .
-визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 02.01.2024 про заборону строком на 3 роки громадянину Республіки Молдова ОСОБА_2 в`їзду в Україну.
-визнати протиправною і скасувати постанову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 02.01.2024 про притягнення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 2 ст.203 КУпАП.
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 16 жовтня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення №5101130100014747 від 02.01.2024 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Республіки Молдови ОСОБА_2 . Визнано протиправним та скасовано рішення № 1 від 02.01.2024 про заборону в`їзду в Україну громадянину Республіки Молдови ОСОБА_2 строком на 3 роки. Визнано протиправною та скасовано постанову ПН МОД № 010847 від 02.01.2024 про накладення адміністративного стягнення на громадянина Республіки Молдови ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції надав оцінку таким рішенням та висновкам, які взагалі не є предметом спору по даній справі, зокрема фактам правомірності чи неправомірності дій територіальних органів ДМС під час прийняття рішення про припинення провадження за заявою щодо набуття громадянства України за територіальним походженням та висновків за результатами службової перевірки оформлення паспорту громадянина України, чим перебрав на себе функції та підсудність окружного адміністративного суду. Апелянт вказує, що позивач - громадянин Республіки Молдова, починаючи з 12.10.2022 по день його виявлення, а саме 02.01.2024, не вчинив жодних спроб для легалізації власного становища, а отже рішення про його примусове повернення та заборону в`їзду в Україну, а також притягнення до адміністративної відповідальності згідно ч.2 ст. 203 КУпАП є обґрунтованими.
Крім того, апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке вбачає у порушенні судом строків розгляду справи, визначених ч. 2 ст. 288 КАС України, а також несвоєчасному складенні та видачі повного тексту оскаржуваного рішення.
Представником позивача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Кишинів, Молдова) документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданий 01.04.2015 Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області у зв`язку із втратою паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 03.06.2014 Голованівським РС Управління ДМС у Кіровоградської області.
ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 07.07.2014 строком дії до 07.07.2024, та серії НОМЕР_4 , виданий 26.02.2016 строком дії до 26.02.2026.
02.01.2024 ГУ ДМС в Одеській області прийняло рішення №5101130100014747 про примусове повернення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_2 . В рішенні зазначено, що гр. Республіки Молдова ОСОБА_2 мав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_1 , виданий 01.04.2015 Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області, який визнано оформленим з порушенням законодавства, визнано недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню, знищенню, оскільки попередній паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 03.06.2014 Голованівським РС Управління ДМС у Кіровоградської області, визнано висновком службової перевірки оформленим з порушенням вимог законодавства. За даними державного реєстру населення республіки Молдова ОСОБА_1 значиться як ОСОБА_2 . Громадянин Республіки Молдова ОСОБА_5 прибув в Україну легально за паспортом гр. Молдови НОМЕР_5 , термін з 03.12.2020-03.12.2030. Громадянин Республіки Молдова ОСОБА_2 постійного місця проживання, законного джерела існування немає. Він порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства шляхом перевищення встановленого строку перебування в Україні більше як на 30 днів.
02.01.2024 ГУ ДМСУ в Одеській області прийняло рішення №1, 5101110100012208 про заборону громадянину Республіка Молдова, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) в`їзду в Україну строком на 3 роки. 

02.01.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення за перевищення строку перебування на території України більше як на 30 днів та того ж дня винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.
.Старший дізнавач СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області у зв`язку з проведенням досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження внесеного до ЄРДР 27.08.2021 №12021163500001970 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, звернувся до ГУ ДМС в Одеській області з вимогою про проведення перевірки за наявними обліками відносно видачі паспорта громадянина України і паспорта громадянина України для виїзду за кордон особі на ім`я ОСОБА_1 .
Щодо дотримання вимог законодавства під час оформлення ОСОБА_1 паспорта громадянина України було проведено три службові перевірки. 
Відповідно до висновку від 09.11.2023 №173/2023 У ДМС в Кіровоградській області встановлено: 
ОСОБА_1 значиться в базі агентства Державних послуг Республіки Молдова як ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який на підставі ч. 1 ст.12 Закону «Про громадянство Республіки Молдова» визнаний громадянином Республіки Молдова.
Агентство державних послуг Республіки Молдова повідомило, що ОСОБА_9 у період з 1999 по 2010 роки шахрайським шляхом отримав посвідчення особи громадянина Республіки Молдова з хибною ідентичністю на ім`я ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), отримавши паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_6 , виданий 03.03.1999; паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_7 , виданий 05.12.2000 та паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_8 , виданий 16.12.2010.
Додатково повідомлено, що на ім`я ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) були видані:
посвідчення особи громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_9 , видане 19.05.1998; паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_10 , виданий 28.05.1998;
паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_11 , виданий 18.10.1999; посвідчення особи громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_12 , видане 04.11.2004; паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_13 , виданий 10.01.2005;
паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_14 , виданий 01.02.2008; посвідчення особи громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_15 , видане 11.04.2008; паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_16 , виданий 21.04.2008;
паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_17 , виданий 08.12.2010;
паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_18 , виданий 23.06.2011; паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_19 , виданий 19.02.2013; паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_5 , виданий 03.12.2020;
паспорт громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_20 , виданий 31.03.2022, який є дійсним.
16.05.2014 до УДМС в Кіровоградській області від Голованівського РС У ДМС в Кіровоградській області надійшли матеріали справи щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням громадянину Республіки Молдова ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився Республіки Молдова, згідно з ч.1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України».
В матеріалах справи є копія паспорта громадянина Республіки Молдова серії № НОМЕР_21 , від 19.02.2013, а в запиті написано SOIHET ALEXANDR, 25.12.1965.
12.06.2014 рішенням УДМС у Кіровоградській області припинено провадження за заявою ОСОБА_1 щодо набуття громадянства України за територіальним походженням. У рішенні зазначено, що він прибув в Україну 06.03.2014 через КПП Кучурган, тобто термін перебування на території закінчився 06.06.2014. На неодноразові запрошення по питанню продовження терміну перебування в Україні, не з`являвся, у телефонному режимі повідомив, що він знаходиться в республіці Молдова і в Україну не повернеться. Провадження за заявою відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» припинити, про що надіслати письмове повідомлення до Голованівського РС УДМС України в області. Після припинення провадження за заявою про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України заявник не порушував. Із питання набуття громадянства України до Посольства України в Республіці Молдова не звертався.
Проте, посадовими особами Голованівського РС УДМС у Кіровоградській області, без проведення відповідних перевірок, в порушенням п. 5.1 Розділу V Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320, оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 громадянину Республіки Молдова ОСОБА_1 , який громадянство України в порядку, встановленим законодавством України не набував, довідку про реєстрацію особи громадянином України не отримував.
В межах цієї перевірки встановлено, що відповідно до обліків ІП «Заява про видачу паспорта громадянина України» ЄІАС УМП ДМС заяву Ф-1 ОСОБА_1 про оформлення на його ім`я паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , не встановлено. 
Згідно з книгою обліку і втрати бланків паспортів Голованівського РС Управління ДМС у Кіровоградської області та відповідно до ордеру від 03.04.2014 № 31 до територіального підрозділу надійшло 200 бланків серії НОМЕР_22 до № НОМЕР_23 , а за № 94 - бланк паспорта громадянина України, який 03.06.2014 списаний на ім`я ОСОБА_1 .
Під час порівняння фотозображень, які містяться у заяві — анкеті про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова), наданого ним паспорта громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_19 від 19.02.2013 та в заяві про видачу на ім`я ОСОБА_1 паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , оформленого 01.04.2015 Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області у зв`язку із втратою паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , оформленого 03.06.2014 Голованівським РС Управління ДМС у Кіровоградської області, можна дійти висновку, що на всіх перелічених документах одна і та ж особа.
Відповідно ІП «Заява про видачу паспорта» Єдиної інформаційно-аналітичної системи Управління міграційними процесами (далі - ЄІАС УМП), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Кишинів Республіки Молдова, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 01.04.2015 Малиновським районним відділом у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області у зв`язку з втратою попереднього паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 03.06.2014 Голованівським сектором УДМС в Кіровоградській області.
ОСОБА_1 також оформив та отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 07.07.2014 строком дії до 07.07.2024, та серії НОМЕР_24 , виданий 26.02.2016 строком дії до 26.02.2026.
У зв`язку з тим, що в Україні власником паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , від 01.04.2015 Малиновським відділом ГУ ДМСУ в Одеській області є ОСОБА_1 , 01.11.2023 ГУ ДМС в Одеській області направлено повторний запит до Агентства Державних послуг Республіки Молдова з метою надання фотозображення ОСОБА_13 для проведення ідентифікації особи.
Агентством Державних послуг Республіки Молдова 06.11.2023 надано фотокартку реєстраційний номер - 1800187959, з фотозображенням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. За порівнянням фотозображення у заяві про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 та фотозображення, яке надійшло від Агентства Державних послуг Республіки Молдова є тотожними, належать одній особі, а саме: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
.На підставі висновку службової перевірки № 173/2023 без дати, складеного УДМС в Кіровоградській області та затвердженого ДМС України 09.11.2023, та враховуючи результати власного розслідування, ГУДМС в Одеській області складені наступні висновки:
-від 27.11.2023 № 191/2023, затверджений ДМС України 05.12.2023 за результатами службової перевірки визнано, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 01.04.2015 Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області ОСОБА_1 , виданий з порушенням вимог законодавства, відповідно пп. 8 п. 108 Порядку № 302 є недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню, знищенню;
-від 15.12.2023 №1/2024, затверджений ДМС України 01.01.2024 за результатами службової перевірки визнано, що оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 серії НОМЕР_24 здійснено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 01.04.2015 Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області, який виданий у зв`язку з втратою паспорта громадянина України серії НОМЕР_25 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлено з порушенням вимог законодавства, зокрема п. 6.1, 6.3 розділу VI Порядку 320 та визнано таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню відповідно до пп. 8 п. 108 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 №302.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 (справа №420/3455/24) визнано протиправними та скасовано:
-рішення управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області від 12.06.2014 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 ;
-висновок управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області від 09.11.2023 №173/2023;
-висновок Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 05.12.2023 №191/2023;
-висновок відділу по роботі з Єдиним державним демографічним реєстром Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 15.12.2023 №1/2024.
Ухвалою Верховного Суду від 06.06.2025 відкрито касаційне провадження за скаргою ГУ ДМС в Одеській обл. на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 та додаткової постанову 08.04.2025 у справі № 420/3455/24, а 25.06.2025 зупинено виконання цих постанов.
Вважаючи протиправними рішення про його примусове повернення та заборону в`їзду в Україну, а також постанову про притягнення до адміністративної відповідальності згідно ч.2 ст. 203 КУпАП, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої, другої статті 25 Конституції України, громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Громадянин України не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі.
Частиною першої статті 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Пунктами 6,14 частини першої статті 1 Закону України від 22.09.2011 № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Статтею 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Частиною другою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 203 КУпАП перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш, як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Системний аналіз зазначених норм чинного законодавства дозоляє стверджувати, що рішення про примусове повернення до країни походження та заборону в`їзду на територію України можуть бути прийняті виключно відносно іноземців та осіб без громадянства та не можуть бути застосовані до громадян України. Аналогічно, суб`єктом адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП є спеціальний суб`єкт - іноземець або особа без громадянства, які досягли віку адміністративної відповідальності.
Узагальнюючи доводи позовної заяви, необхідно зазначити, що вони, окрім посилань на порушення відповідачем належної процедури, ґрунтуються на наявності у позивача статусу громадянина України. Зокрема, позивач акцентував увагу, що з 2014 року він набув громадянство України, яке у встановленому законом порядку не припинено, а про анулювання паспортних документів він не повідомлявся. 
В свою чергу, відповідач як в оскаржуваних рішеннях, так і під час судового провадження наголошує, що позивач є громадянином Республіки Молдова, в`їзд та виїзд з України здійснював на підставі паспорту громадянина вказаної країни, а наявні у нього паспорти громадянина України оформлені та видані з порушенням вимог законодавства, а тому підлягають анулюванню, вилученню та знищенню.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ключовим питанням, на яке необхідно надати відповідь у межах спірних правовідносин, є саме наявність або відсутність у позивача статусу громадянина України, оскільки вказані обставини прямо випливають на застовність до позивача приписів статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та статті 203 КУпАП.
За змістом статті 210 КАС України, до процесуальних обов`язків адміністративного суду віднесено з`ясування обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, і дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У такий спосіб проявляється інформування учасників адміністративного процесу щодо порядку реалізації судового розгляду та змісту адміністративної справи. Ознайомлення зі змістом джерел доказів (засобів доказування) дає змогу належно встановити обставини адміністративної справи. Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що обов`язок встановлення фактичних обставин у конкретній справі законодавцем покладається саме на адміністративний суд, який насамперед має з`ясувати предмет спору та відповідно визначити обставини, які необхідно встановити для правильного його вирішення.
Відповідно до вимог статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Виходячи зі змісту завдання адміністративного судочинства, принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд адміністративної юрисдикції зобов`язаний не лише формально розглянути заявлені позовні вимоги, а й у комплексі дослідити обставини справи, надати їм відповідну правову оцінку і, у випадку необхідності, захистити порушене право позивача, чим спростовуються доводи апелянта про перебирання судом першої інстанції на себе функцій та підсудності окружного адміністративного суду.
Так, статтею 1 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.
Приписами статті 2 Закону України «Про громадянство України» встановлено, зокрема, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України
У цьому контексті, посилання апелянта на в`їзд та виїзд позивача з України на підставі паспорту громадянина Республіки Молдова у межах спірних правовідносин не має визначального значення.
Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що документами, що підтверджують громадянство України, є, зокрема паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Аналогічні норми містять і у статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».
Відповідно, до приписів частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 року по справі №420/3455/24, яка набрала законної сили, та прийнята у межах публічно-правового спору між ОСОБА_1 із, зокрема, ГУ ДМС України в Одеській області, були встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 07.05.2014 року звернувся з Голованівського сектору ДМС з метою набуття громадянства України, та відповідно подав документи, визначені п. 24,26 Указу Президента 2001 року, а саме:
- заяву встановленого зразка про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від громадянина республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- оригінал та засвідчений в установленому законом порядку переклад паспорта громадянина Молдови № НОМЕР_19 виданого 19.02.2013 р.;
- оригінал та засвідчений в установленому законом порядку переклад свідоцтва про народження серії НОМЕР_26 , виданого 08.02.2008 відділом ЗАГС м. Кишинів Республіки Молдова;
- оригінал та засвідчена в установленому порядку виписка з запису акту про народження матері заявника від 03.04.1952 р. № 79R;
- нотаріальна заява на реєстрацію місця проживання заявника;
- зобов`язання про припинення іноземного громадянства.
12.05.2014 року ОСОБА_1 12.1965 р.н. були направлені документи щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням до Голованівського сектору ДМС у Кіровоградській області на адресу ГУ ДМС України у Кіровоградській області.
03.06.2014 року Голованівським сектором ДМС у Кіровоградській області видано паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 .
Голованівським сектором УДМС в Кіровоградській області 03.06.2014 року видано паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Малиновським відділом у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області на ім`я позивача, оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 у зв`язку з втратою паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 03.06.2014 Голованівським сектором.
ОСОБА_1 також оформив та отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 07.07.2014 строком дії до 07.07.2024, органом видачі 5101 та серії НОМЕР_24 , виданий 26.02.2016 строком дії до 26.02.2026, органом видачі 5101 (ГУ ДМС в Одеській області).
Статтею 17 Закону України «Про громадянство України», визначено, що громадянство України припиняється: внаслідок виходу з громадянства України; внаслідок втрати громадянства України; за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апеляційний суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, під час розгляду справи жодним чином не спростовано факту набуття позивачем громадянства України у 2014 році. В матеріалах справи відсутні жодні докази припинення громадянства України ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.
Щодо наявності підстав для анулювання, вилучення та знищення паспортів громадянина України, яким був документований позивач, колегія суддів зазначає, що анулювання паспорта не є тотожним поняттю припинення громадянства, що супроводжується певним процесом, який регулюється Законом України «Про громадянство України».
Крім того, на момент ухвалення оскаржуваних у цій справі рішень, позивач був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 та паспортами громадянина України серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_24 , доказів повідомлення позивач про анулювання зазначених паспортних документів, які підтверджують громадянство України, до суду не надано.
У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини (ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. 
Згідно з висновком ЄСПЛ державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).
Більш того, рішення управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області від 12.06.2014 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 , висновок управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області від 09.11.2023 №173/2023, а також висновки Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 05.12.2023 №191/2023 та від 15.12.2023 №1/2024 були визнані протиправними та скасовані судом рішенням по справі №420/3455/24, яке набрало законної сили, а отже вказані рішення не можуть бути покладені в обґрунтування правомірності рішень, що є предметом оскарження у межах даної справи.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що у правових відносинах з Україною позивач визнається лише громадянином України, що виключає правомірність винесення відносно нього рішень про примусове повернення до Республіки Молдова та заборону в`їзду в Україну, а також притягнення до адміністративної відповідальності згідно ч.2 ст. 203 КУпАП, з огляду на відсутність у нього правого статусу іноземця, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги по суті спору, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягає у порушенні судом строків розгляду справи, визначених ч. 2 ст. 288 КАС України, а також несвоєчасному складенні та видачі повного тексту оскаржуваного рішення, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.
Разом з тим, згідно приписів ч.2 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Таким чином, оскільки допущені судом порушення норм процесуального права в частині строку розгляду справи та порядку складення та видачі повного тексту оскаржуваного рішення не призвели до неправильного вирішення справи, вони не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 16 жовтня 2025 року – залишити без задоволення. 
Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 16 жовтня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення про примусове повернення, рішення про заборону в`їзду в Україну та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко