Справа № 132/1059/25
Провадження № 2/132/70/26 
РІШЕННЯ 
Іменем України

26 січня 2026 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді Карнауха Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Лисюк О.П.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Піпка А.М.,
представника позивача – адвоката Слободянюка М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справ за позовом ОСОБА_1 , поданим від його імені та в його інтересах адвокатом Піпком Андрієм Миколайовичем, до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції та вимог позивача, позиції відповідачів.
Позов.
До Калинівського районного суду Вінницької області 04.04.2025 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна ОСОБА_1 , подана від його імені та в його інтересах адвокатом Піпком Андрієм Миколайовичем, до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»), про стягнення 128979,76 грн матеріальної та 20000 грн моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.08.2024 по вулиці Грушевського в м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області о 16 год. 04 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Opel Movano», номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 , та «Renault Megane», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням дружини позивача ОСОБА_3 . На час ДТП в машині перебували двоє неповнолітніх дітей подружжя ОСОБА_4 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Працівники поліції на ОСОБА_2 склали протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 883542 від 30.08.2024 та матеріали передали до Калинівського районного суду Вінницької області для розгляду. 
Постановою Калинівського районного суду Вінницької області у справі №132/2867/24 від 24.09.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн в дохід держави. 
В результаті ДТП транспортний засіб «Renault Megane», номерний знак « НОМЕР_3 », отримав механічні пошкодження.
На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Opel Movano», номерний знак « НОМЕР_1 », ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». 
Згідно звіту № 001/M11/2024 від 06.12.2024 станом на дату оцінки (дата огляду) - 08.11.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки (моделі) «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_4 , без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ склала 200779,76 грн, а вартість завданого матеріального збитку склала 98385,90 грн. 
17.01.2025 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 71800,00 грн на рахунок позивача, що підтверджується випискою по картці/рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 28.01.2025.
Залишок завданої позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди та моральна шкода підлягають відшкодуванню відповідачем як винною особою з наступних підстав.
Оскільки пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль марки «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_3 , не є фізично знищеним у розумінні ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 21.05.2024, яка діяла станом на час ДТП 30.08.2024), то матеріальний збиток, завданий його власникові (позивачеві) являє собою суму витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля марки «Opel Movano», номерний знак « НОМЕР_1 », на час ДТП була застрахованою відповідачем в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», останнім було визначено страхову суму за шкоду, заподіяну майну у розмірі 71800,00 грн, яка була перерахована позивачу. Враховуючи те, що Страховик не здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі, який би в повній мірі відшкодовував ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту належного йому ТЗ марки «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_5 , то залишок розміру завданої матеріальної шкоди належить сплатити ОСОБА_2 .
Окрім матеріальної шкоди внаслідок ДТП позивачу спричинено моральну шкоду, яку позивач вважає слід стягнути з відповідача в розмірі 20000 грн, що підтверджується тим, що вже протягом семи місяців після пошкодження внаслідок ДТП єдиного в сім`ї автомобіля позивачем та його дружиною було втрачено можливість використовувати сімейний транспортний засіб, враховуючи потребу викликану наявністю в сім`ї двох неповнолітніх дітей. Окрім того, заподіяна моральна шкода полягає також і в пережитому позивачем внаслідок ДТП переживанні щодо його дружини та дітей, які потрапили в небезпечну ДТП. Позивач продовжив зазнавати моральні страждання з приводу стану здоров`я дружини і дітей, їх лікування та реабілітації. Моральні страждання були викликані позбавленням можливості реалізації потреб у використання автомобіля, додатковими зусиллями для організації життя позивача. Зрештою позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати, особливо переживав через двох неповнолітніх дітей, довгий час виходив з пригніченого стану. Відтак, розмір моральної шкоди враховує страждання, які довелося перенести позивачу, зокрема, але не виключно: порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан здоров`я, а також моральні страждання, пов`язані з наслідками ДТП.
Також представник позивача просить стягнути з відповідача здійснені судові витрати у справі зі слати судового збору в розмірі 3454,24 грн та з отримання звіту про оцінку вартості матеріального збитку на суму 3500 грн. Докази витрат позивача на професійну правничу допомогу будуть надані до прийняття судового рішення або після його ухвалення у встановлений строк.

Відзив відповідача ОСОБА_2 .
До суду 21.05.2025 надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , у якому він просив відмовити ОСОБА_1 у його позові у повному обсязі з таких підстав.
Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Так, транспортний засіб марки «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_6 , забезпечений обов`язковим страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № 0290359 серії СА. Дія даного поліса поширюється на будь-якого водія, який керує транспортом на законних підставах.
Відповідно до копії поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 0290359 серії СА, між ПрАТ « Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_5 17.06.2024 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_6 . Строк дії договору до 17.06.2025 включно.
Юридична особа ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», уклавши договір страхування цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі.
Тобто, дана юридична особа, як страховик, в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями водія в межах встановленого страховим договором ліміту відповідальності.
Отже, відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
На момент ДТП цивільна відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу № 0290359 серії СА. Ліміт за полісом страхування за заподіяння матеріального збитку - 160 000 грн.
Вартість завданого матеріального збитку заподіяного (позивачу), як власнику автомобіля «Opel Movano», реєстраційний номер НОМЕР_7 , станом на 08.11.2024, складає 98 385,90 грн, що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку від 06.12.2024 № 001\М11\2024, складеного на замовлення позивача. При цьому, вартість відновлювального ремонту даного автомобіля без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ складає 200 779,76 грн, а 98 385,90 грн є сумою, що відповідає ринковій вартості транспортного засобу до ДТП.
Позовні вимоги позивача суперечливі і незрозумілі. Так, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача різницю між страховою виплатою в сумі 128 979,90 грн, як різницю між страховою виплатою - 71 800 грн та вартістю відновлювального ремонту автомобіля 200 779.90 грн.
Вважаю, що об`єктивний розмір завданого матеріального збитку позивачу із посиланням на Звіт оцінювача складає 98 385,90 грн, що не перевищує ліміту відповідальності страховика 160 000 гривень, тому саме страховик повинен бути належним відповідачем за цим позовом, а відповідач ОСОБА_2 може нести відповідальність лише в разі недостатності виплати страхового відшкодування для покриття збитків, що перебільшує ліміт відповідальності страховика.
Позивач звертався із заявою про виплату страхового відшкодування до зазначеної страхової компанії, що сам і підтвердив в позовній заяві. За спільною домовленістю сторони дійшли згоди про розмір матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля.
17.01.2025 року страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 71 800,00 грн.
Аргументи представника позивача про те що, відповідач ОСОБА_2 повинен нести цивільну відповідальність є хибні та не відповідають ні вимогам закону, ні усталеній судовий практиці. А з урахуванням того, що позивач звертався до страховика і отримав відшкодування, але менше ліміту - таке твердження є непослідовним.
Щодо відшкодування позивачу завданої моральної шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля слід зазначити наступне.
Підставами відшкодування моральної шкоди позивач вказує, що він зазнав моральних страждань з приводу стану здоров`я дружини і дітей, їх лікування та реабілітації, а також позбавленням можливості реалізації потреб у використанні автомобіля, додатковими зусиллями для організації свого життя.
Вважаю, такі підстави є надуманими, не підтвердженні належними доказами. Заявлені вимоги про стягнення компенсації моральної шкоди позивач пов`язує наявністю моральної шкоди у зв`язку із погіршенням стану свого здоров`я та членів сім`ї, однак не підтверджує певними документами (в тому числі медичними довідками від візитів до лікарів чи висновків психолога, якщо таким чином обґрунтовуються душевні переживання особи).

Відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 .
До суду 29.05.2025 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшла відповідь представника позивача – адвоката Піпка А.М. на відзив відповідача ОСОБА_2 , у якому представник позивача вважає, що залишок завданої позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди підлягає відшкодуванню відповідачем як винною особою, з підстав, викладених у позовній заяві. Серед іншого, зазначив, що в розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 240001108473 від 16.01.2025, який склало ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», вартість відновлювального ремонту складає 148846,16 грн, що суттєво відрізняється від вартості матеріального збитку, визначеного у вищевказаному звіті станом на 08.11.2024 в сумі 98398,90 грн. 
В обґрунтування заявленої до стягнення моральної шкоди в сумі 20000,00 грн представник позивача додатково зазначив, що відповідач ОСОБА_2 голослівно заперечив як факт нанесення такої шкоди, так і її розмір, не надав жодних доказів в спростування заявленої до стягнення суми чи власного контррозрахунку цієї шкоди. Відповідач ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не визнав своєї вини, однак вона доведена набувшим законної сили судовим рішенням, тому після цього він мав змогу добровільно, хоч в якійсь частині відшкодувати моральну шкоду, тим паче після пред`явлення йому досудових вимог. Натомість відповідач ОСОБА_2 не відшкодував жодної копійки завданої шкоди, його поведінка вказує на затягування вирішення справи і категоричного небажання покривати щонайменший розмір завданої шкоди.
Одночасно представник позивача просив залучити до участі в справі в якості співвідповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Відзив ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
До суду 27.06.2025 надійшов відзив на позов ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» представника відповідача – адвоката Пилипця А.Ю., у якому представник позивача проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заперечив з таких підстав.
Позивач намагається стягнути з відповідача - страхової компанії матеріальний збиток із врахуванням ПДВ. Разом із тим, згідно зі ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі – Закон), якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Тобто, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.
У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.
Оскільки здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником цього податку, а таких відомостей матеріали справи не містять, тому розмір страхового відшкодування має бути зменшений на розмір податку на додану вартість.
Разом із тим, позивач не надає до суду доказів проведення фактичного ремонту транспортного засобу, аби вимагати у Страховика виплати страхового відшкодування у межах податку на додану вартість. Більш того, позивач не звертався до відповідача із заявою про доплату страхового відшкодування у зв`язку із проведенням фактичного ремонту у надавача послуг з ремонту ТЗ, який є платником ПДВ.
02.09.2024 представник ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» провів огляд транспортного засобу позивача.
Відповідно до п. 36.2 Закону страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Тобто Страховику та потерпілому Законом надається можливість досягнення згоди щодо суми страхового відшкодування за для швидшого та ефективного відновлення порушених прав потерпілого у ДТП.
З метою визначення розміру вартості матеріального збитку транспортного засобу та на виконання умов п. 36.2 Закону, відповідачем було складено ремонтну калькуляцію № 24- 1108473 від 14.01.2025. За вирахуванням франшизи у розмірі 3200 грн сума страхового відшкодування склала 71800,00 грн. 
10.01.2025 позивачем було підписано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру вищезазначену способу здійснення страхового відшкодування, а відповідачем було виплачену страхову суму.
Отримання суми страхового відшкодування у розмірі 71 800,00 грн позивач визнає та зазначає у своїй позовній заяві.
Таким чином, відповідач у повній мірі та належним способом виконав зобов`язання, взяті ним за договором обов`язкового страхування, а тому Позивач не може заявляти позовні вимоги до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», оскільки сторони досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування.

Відповідь на відзив ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
До суду 08.07.2025 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшла відповідь представника позивача – адвоката Слободянюка М.В. на відзив ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», у якому, серед іншого, зазначив, що у звіті № 001/М11/2024 від 06.12.2024 вказано, що вартість відновлювального ремонту складає 200779,76 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування). В додатках до цього звіту вказано перелік запасних частин і матеріалів фарбування та їх вартість, проте не вказано, що їх вартість містять ПДВ. Таким чином, вартість відновлювального ремонту в цілому розраховано без ПДВ.
За інформацією позивача, ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» через свого представника надали йому інформацію стосовно страхового відшкодування в межах 60 тис. грн, а після проведення оцінки вартості матеріального збитку та надання Звіту - що страхове відшкодування буде 71800,00 грн, і це лише в результаті того, що поданий Звіт. Більше не буде і тому дали підписати документ, з яким не дали ознайомитися позивачу і зовсім не пояснили що позивач підписує і які наслідки. Крім того, йому було повідомлено, що різницю між вартістю матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням він має право стягнути з особи, яка вчинила ДТП, через звернення до суду.
У цій відповіді на відзив представником позивача також уточнено, що до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заявлено лише вимоги стягнення матеріальної шкоди, в межах суми страхового покриття за вирахуванням франшизи. Вимогу про стягнення моральної шкоди пред`явлено тільки до ОСОБА_2 . 
Правом подати заперечення на відповідь на відзив відповідачі не скористалися.

ІІ. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання сторін.
Позовна заява надійшла до суду 04.04.2025.
До суду 09.04.2025 надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання відповідача.
За результатами перевірки цієї позовної заяви та доданих до неї документів ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області 09.04.2025 її залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 175 та 177 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, та роз`яснено, що в разі не усунення вищевказаних недоліків в цей строк, позовна заява буде залишена без розгляду.
Вказану ухвалу направлено позивачу та його представнику для відома та виконання.
Після цього до Калинівського районного суду Вінницької області 17.04.2025 надійшла заява представника позивача – адвоката Піпка Андрія Миколайовича щодо усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18.04.2025 відкрито провадження за вказаним позовом, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити у справі підготовче засідання на 13:10 год. 07.05.2025. Встановлено учасникам процесу такі процесуальні строки: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву; позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив; відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Учасники процесу у підготовче засідання, призначене на 07.05.2025, не з`явилися, у зв`язку із чим його проведення відкладено на 09:10 год. 23.05.2025.
До суду 13.05.2025 надійшла заява відповідача Нікітюка В.В. про надання йому копії позовної заяви ОСОБА_1 та копії ухвали про відкриття провадження за цим позовом, які згідно із його розпискою на позовній заяві відповідач отримав 13.05.2025.
Після цього до суду 21.05.2025 надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 з проханням провести підготовче засідання, призначене на 23.05.2025, без його участі та направити йому або зобов`язати позивача направити йому всі додатки до позовної заяви. До цього клопотання долучено відзив ОСОБА_2 .
У підготовче засідання, призначене на 23.05.2025, з`явився представник позивача – адвокат Піпко А.М., який взяв участь в ньому в режимі відеоконференції. Представник позивача – адвокат Слободянюк М.В. перебував поруч із адвокатом Піпком А.М. Інші учасники процесу, позивач, відповідач, представник третьої особи, які належним чином були повідомлені про дату і час його проведення, до суду не з`явилися.
Представники позивача – адвокати Піпко А.М. та Слободянюк М.В. просили вирішити клопотання щодо виклику свідків та витребування доказів, оголосити перерву у підготовчому засіданні для надання їм можливості підготувати заперечення на відзив. Проти задоволення клопотання відповідача щодо зобов`язання позивача повторно направити відповідачу додатки заперечували.
Ухвалою суду від 23.05.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні у цій справі, наступне підготовче засідання у справі призначено на 16:00 год. 11.06.2025. У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про направлення йому або зобов`язання позивача направити йому всі додатки до позовної заяви – відмовлено. Клопотання представника позивача – адвоката Піпка А.М. щодо витребування матеріалів справи №132/2867/24 про адміністративне правопорушення – задоволено.
Апаратом суду 28.05.2025 суду надано витребувані копії матеріалів справи №132/2867/24 про адміністративне правопорушення.
Після цього до суду 29.05.2025 надійшло клопотання представника позивача – адвоката Піпка А.М. щодо залучення до участі у справі в якості співвідповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
У підготовче засідання, призначене на 11.06.2025, з`явився представник позивача – адвокат Піпко А.М., який взяв участь в ньому в режимі відеоконференції. Інші учасники процесу, позивач, відповідач, представник третьої особи, які належним чином були повідомлені про дату і час його проведення, до суду не з`явилися. Адвокат Піпко А.М. підтримав заявлене клопотання щодо залучення співвідповідача у справі та просив його задоволити.
Ухвалою суду від 11.06.2025 клопотання представника позивача – адвоката Піпка А.М. щодо залучення співвідповідача – задоволено, залучено ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в якості співвідповідача у цій цивільній справі. Встановлено залученому відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву; позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь на відзив, якщо такі докази не надані позивачем або відповідачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи. Встановлено залученому відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення на відповідь, якщо такі докази не надані позивачем або відповідачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Підготовче провадження продовжено на 30 днів, наступне підготовче засідання у справі призначено на 10:00 год. 08.07.2025.
До суду 27.06.2025 надійшов відзив на позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
Відповідь на цей відзив представником позивача – адвокатом Слободянюком М.В. подано до суду 08.07.2025, у зв`язку з цим проведення підготовчого засідання у справі відкладено на 13:00 год. 05.08.2025.
У вказане підготовче засідання з`явився представник позивача – адвокат Слободянюк М.В., інші учасники процесу, яких було належним чином повідомлено про дату і час його проведення, до суду не з`явилися.
Адвокат Слободянюк М.В. у вказаному підготовчому засіданні просив вирішити заявлене представником позивача – адвокатом Піпком А.М. клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи у справі, на час її проведення провадження у справі зупинити.
У зв`язку з цим, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 05.08.2025 клопотання представника позивача – адвоката Піпка А.М. щодо призначення у справі судової експертизи задоволено, призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницької торгово-промислової палати. Провадження у справі зупинено на час проведення судової автотоварознавчої експертизи експертизи.
До суду 08.09.2025 надійшли матеріали вказаної цивільної справи з повідомленням №23-06-4/93 від 01.09.2025 начальника відділу оцінки майна та судових експертиз Вінницької ТПП Геннадія Зобніна про залишення без виконання ухвали суду від 05.08.2025 у зв`язку із тимчасовою відсутністю у вказаній палаті судового експерта, який має відповідну кваліфікацію для проведення експертизи.
Ухвалою суду від 09.09.2025 відповідно до ст. 254 ЦПК України поновлено провадження у справі, призначено у справі підготовче засідання на 13:30 год. 17.09.2025.
Після цього до суду через систему «Електронний суд» 10.09.2025 надійшло клопотання представника позивача – адвоката Піпка А.М. щодо призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручити експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
У підготовче засідання 17.09.2025 з`явився представник позивача – адвокат Піпко А.М., який взяв в ньому участь в режимі відеоконференції, та відповідач ОСОБА_2 . Інші учасники процесу, яких було належним чином повідомлено про дату і час його проведення, до суду не з`явилися.
Адвокат Піпко А.М. у вказаному підготовчому засіданні просив вирішити заявлене ним клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи у справі, на час її проведення провадження у справі зупинити. Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні повідомив, що не заперечує щодо задоволення цього клопотання.
У зв`язку з цим, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 17.09.2025 клопотання представника позивача – адвоката Піпка А.М. щодо призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи задоволено, призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення судової автотоварознавчої експертизи експертизи.
Водночас до суду 29.10.2025 надійшов лист від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Слободянюка М.М., у якому ним повідомлено про відмову від проведення та оплати експертизи.
На лист суду 11.11.2025 із Вінницького відділення КНДІСЕ повернуто до суду матеріали цивільної справи.
Ухвалою суду від 12.11.2025 поновлено провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 10:00 год. 21.11.2025.
Учасники процесу, яких належним чином було повідомлено про дату і час проведення підготовчого засідання, у вказане підготовче засідання не з`явилися. До суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 21.11.2025 надійшла заява представника позивача – адвоката Слободянюка М.В. з проханням провести підготовче засідання без представників позивача та з проханням призначити судове засідання у одну із наведених у цьому клопотанні дат.
Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Піпко А.М. до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили. 
Відповідач ОСОБА_2 21.11.2025 подав до суду заяву з проханням підготовче та судове засідання у справі проводити за його відсутності, проти задоволення позову заперечив.
Представник відповідача - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про причини неявки не повідомив.У відзиві представник відповідача – адвокат Пилипець А.Ю. просив у разі неявки в судове засідання представника цієї страхової компанії розгляд справи проводити без участі останнього.
Правом подати заперечення на відповідь на відзив відповідачі не скористалися.
Ухвалою суду від 21.11.2025 постановлено закрити підготовче провадження у цій справі, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 14:30 год. 18.12.2025. Задоволено клопотання представника позивача – адвоката Піпка А.М. про виклик свідків: ОСОБА_3 та поліцейського батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Гримала Радіка Валерійовича. Встановлено такий порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень: заслухати пояснення сторін, їх представників, дослідити письмові докази, допитати свідків, заслухати додаткові пояснення сторін, їх представників.
У судове засідання 18.12.2025 з`явилися: позивач ОСОБА_1 , представники позивача – адвокати Піпко А.М. та Слободянюк М.В., відповідач ОСОБА_2 . Представник відповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», якого було належним чином повідомлено про дату і час судового засідання, до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань про відкладення судового розгляду не подав. У відзиві представник відповідача – адвокат Пилипець А.Ю. просив у разі неявки в судове засідання представника цієї страхової компанії розгляд справи проводити без участі останнього.
У судовому засіданні 18.12.2025 судом заслухано вступні промови сторін, досліджено письмові докази у справі, допитано свідка ОСОБА_3 , прийнято відмову позивача від допиту поліцейського Гримала Р.В., у зв`язку із закінченням робочого дня оголошено перерву, наступне судове засідання у справі призначено на 15:30 год. 14.01.2026.
У судове засідання 14.01.2026 з`явилися: позивач ОСОБА_1 , представники позивача – адвокати Піпко А.М. та Слободянюк М.В. Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яких було належним чином повідомлено про дату і час судового засідання, до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань про відкладення судового розгляду не подали.
Після закінчення з`ясування обставин справи та судових дебатів відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, ухвалено, що судове рішення буде проголошене о 13:30 год. 26.01.2026.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 24.09.2024 у справі №132/2867/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено не нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вказана постанова судді набрала законної сили 04.10.2024 (том №1, а.с. 169-170).
Згідно із цією постановою суддею встановлено, що ОСОБА_2 30.08.2024 о 16 год. 04 хв., рухаючись по вулиці Грушевського в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, керуючи транспортним засобом марки (моделі) «Opel Movano», номерний знак « НОМЕР_6 », наближаючись до рівнозначного перехрестя, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки (моделі) «Renault Megane», номерний знак « НОМЕР_7 », під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого здійснив зіткнення з останнім, де під час даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3б, 16.12 ПДР України.
Власником автомобіля «RENAULT MERANE», державний номерний знак НОМЕР_7 , 2007 року випуску, є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , виданого 15.05.2019 ТСЦ 0545 (том №1, а.с. 9).
Відповідальність власника транспортного засобу «Opel Movano», номерний знак « НОМЕР_1 », ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що підтверджується полісом №СА/0290359 від 17.06.2024. Згідно із цим полісом страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 160000 грн. Розмір франшизи - 3200 грн (том №2, а.с. 19). 
Згідно із розрахунком ринкової вартості КТЗ (С) від 05.09.2024 аварійного комісара ОСОБА_6 ринкова вартість автомобіля «RENAULT MERANE», держ. номер НОМЕР_7 , 2007 року виготовлення, станом на 30.08.2024 складає 193380 грн (том №1, а.с. 82).
Відповідно до звіту № 001/M11/2024 від 06.12.2024 ТОВ «ЕКСПЕРТ КОМПАНІ+» станом на дату оцінки (дата огляду) - 08.11.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT MERANE», легковий - загальний універсал - В, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_9 , без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ склала 200779,76 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали та фарбування). Водночас вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (матеріального збитку, завданого власнику) складає 98385,90 грн, включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування, відповідно до «Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ» 2014 р., пункт 7.18 (том №1, а.с. 11 на звороті – 32; том №2, а.с. 131-154). 
З ремонтної калькуляції №24-1108473 від 13.01.2025 за системою «AUDATEX» автомобіля «RENAULT MERANE», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_9 , вбачається, що загальна вартість робіт, додаткових витрат, фарбування, запасних частин з вирахуванням зношення запчастин без ПДВ (70%) складає 75000 грн (а.с. 82-83).
Позивач ОСОБА_1 на підставі ч. 5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 13.01.2025 звернувся із заявою до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про страхову виплату внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.08.2024 за участі транспортних засобів «RENAULT MERANE», номерний знак НОМЕР_7 , та «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_6 . Згідно із цією заявою ОСОБА_1 підтвердив, що між страховиком та потерпілим досягнуто згоди про розмір страхової виплати, розмір та спосіб страхової виплати відповідає його волевиявленню. Розмір страхового відшкодування 71800 грн (том №1, а.с. 85).
Відповідно до платіжного доручення №ЗР007417 від 17.01.2025 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплачено страхове відшкодування в розмірі 71800 грн на рахунок позивача ОСОБА_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (том №1, а.с. 87).
В судовому засіданні 18.12.2025 свідок ОСОБА_3 повідомила, що вона є дружиною позивача, перебуває у декретній відпустці. В день і час, зазначені у позові вона поверталася на автомобілі свого чоловіка ОСОБА_1 додому разом і двома їх спільними дітьми – 16 років та 6 місяців. Коли вона доїхала до перехрестя доріг та маючи намір повернути ліворуч, відбулось зіткнення з автомобілем відповідача. Внаслідок цього в неї було травмовано вухо. Автомобіль, яким керувала ОСОБА_3 , отримав значні пошкодження. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не спав 3-4 ночі, переживав за неї та дітей. В них троє дітей, хазяйство, автомобіль, який їм потрібен, розбито.

ІV. Оцінка суду.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги обставини спору та пояснення сторін, їх представників, дослідивши наявні у справі докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, механізмів та обладнання. При цьому, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Водночас, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, щошкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Положеннями ч.ч. 1-2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Водночас статтею 999 ЦК України визначено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1195 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (втратив чинність з 01.01.2025 на підставі Закону України від 21.05.2024 № 3720-IX) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Відповідно до положень п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, чинного на час спірних правовідносин, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
На час здійснення ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 17.01.2025 ОСОБА_1 страхової виплати та подання цього позову, з 01.01.2025, введено в дію Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX. 
Водночас абзацом 6 п. 6 Розділ VI. «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX передбачено, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 1, ст. 1 із наступними змінами). 
Таким чином, на при вирішенні цього спору підлягають застосуванню, серед інших, положення чинного на час спірних правовідносин Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV.
Висновок суду щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
З досліджених судом доказів вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Opel Movano», номерний знак « НОМЕР_1 », водія ОСОБА_2 , визнаного постановою судді винувати у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 30.08.2024, застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що підтверджується полісом №СА/0290359 від 17.06.2024.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 13.12.2023 у справі № 759/28079/21 міститься правовий висновок про те, що у спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону № 1961-IV є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Стягуючи зі страховика на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 10 000 грн, як різницю між визначеним страховим полісом лімітом відповідальності страховика (130 000 грн) та виплаченою страховиком узгодженою сумою (120 000 грн), суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, викладеного вище не врахував та з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із узгодженим сторонами розміром страхового відшкодування дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку виплати понад узгоджену суму. 
Верховний Суд звертає увагу, що для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Крім того, для приватного права притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема і в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин.
Доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. 
Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 13.01.2025 звернувся із заявою до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про страхову виплату внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30.08.2024 за участі належного йому транспортного засобу «RENAULT MERANE», номерний знак НОМЕР_7 , у якій підтвердив, що між страховиком та потерпілим досягнуто згоди про розмір страхової виплати на суму 71800 грн та йому вказаною страховою компанією виплачено страхове відшкодування у цьому розмірі.
Доказів про те, що ОСОБА_1 підписав вказане узгодження під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, позивачем та його представниками суду не надано, матеріали справи таких доказів не містять.
Таким чином, враховуючи наведену правову позицію Верховного Суду, зобов`язання страховика ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за цим страховим випадком вважаються припиненими.
Положеннями п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV встановлено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 12.07.2023 у справі № 591/1861/22 виснував, зокрема, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.
Водночас позивачем та його представниками не надано суду доказів про те, що було фактично здійснено ремонт автомобіля «RENAULT MERANE», номерний знак НОМЕР_7 , та ОСОБА_1 понесено витрати на такий ремонт зі сплати ПДВ. 
Положеннями ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IVвизначено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Однак, матеріали справи не містять доказів про те, що під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.08.2024 за участі транспортних засобів «RENAULT MERANE», номерний знак НОМЕР_7 , та «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_6 , водії, пасажири цих транспортних засобів або треті особи зазнали ушкодження здоров`я. 
Крім того, представником позивача – адвокатом Слободянюком М.В. у відповіді на відзив, яка надійшла до суду 08.07.2025 уточнено, що позивачем ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» пред`явлено лише вимогу стягнення матеріальної шкоди, в межах суми страхового покриття за вирахуванням франшизи. Вимогу про стягнення моральної шкоди пред`явлено тільки до ОСОБА_2 .
Враховуючи встановлені судом обставини, та вказані вище положення законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» задоволенню не підлягають, а тому, в його позові до цієї страхової компанії необхідно відмовити в повному обсязі.
Висновок суду щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .
У постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 - власника транспортного засобу «Opel Movano», номерний знак « НОМЕР_1 », згідно зі страховим полісом №СА/0290359 від 17.06.2024 застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». При цьому, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 160000 грн. 
Позивачу ОСОБА_1 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 17.01.2025 виплачено страхове відшкодування на суму 71800 грн, розмір якого позивач попереднього погодив у своїй заяві від 13.01.2025 до цієї страхової компанії.
Таким чином, з огляду на правову позицію, яка міститься постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, позивачу ОСОБА_7 виплачено страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, який становить 160000 грн. Позивач не був позбавлений можливості в ході узгодження страхового відшкодування ініціювати збільшення його розміру страховою компанією в межах вказаного ліміту. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Твердження представника позивача – адвоката Слободянюка М.В., наведене у відповіді на відзив страхової компанії, про те що ОСОБА_1 погодив суму страхового відшкодування в розмірі 71800 грн внаслідок відсутності відповідних розяснень працівників страховика, тобто, під впливом помилки, суд сприймає критично, оскільки ці обставини не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.
Враховуючи наведене, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_7 відповідно до положень п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IVнеобхідно стягнути передбачену відповідним договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшизу в розмірі 3200 грн, в іншій частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.
Щодо обґрунтованості позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та її розміру суд дійшов такого висновку.
Згідно із ч.ч. 1, 4, 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ч. 1 , п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. 
У пункті 49 Постанови від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. 
Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 24.09.2024 у справі №132/2867/24 ОСОБА_2 визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за наведених у позові обставин, тобто, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого автомобіль позивача було пошкоджено.
З огляду на наведене, вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення із відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням майна позивача ґрунтується на вимогах закону.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Судове рішення, з огляду на положення ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Згідно із положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 
У пунктах 86, 88 постанови від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2022 у справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).
Велика Палата Верховного Суду від 29.06.2022 у постанові у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21) дійшла висновку про те, що абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 748/359/20 (провадження № 61-8641св21) зроблено висновок, що «будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом».
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, ним було втрачено можливість використовувати сімейний транспортний засіб, порушено його звичайний спосіб життя, позивач був змушений докладати додаткових зусиль для організації життя.
Водночас, позивачем та його представниками не надано суду належних доказів того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його дружина та діти отримали тілесні ушкодження, чи зазнали іншої шкоди їх здоров`ю, а також підтвердження моральних страждань позивача з цього приводу (медичні документи, довідка психолога тощо). 
На переконання суду, з урахуванням засад розумності і справедливості, обставин справи, розмір грошової компенсації моральної шкоди позивачу складає 10000 грн.
Згідно із п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача 3200 грн матеріальної шкоди та 10000 грн моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У іншій частині позовних вимог слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно із положеннями ст. 133, ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 269,83 грн, який обраховується за формулою 13200 грн – розмір задоволеного позову х 1727,12 грн (3454,24 грн : 2) – розмір сплаченого позивачем судового збору : 84489,88 грн (128979,76 грн : 2 + 20000 грн) ціна пред`явленого позову.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – відмовити.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) 3200 (три тисячі двісті) гривень матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 269 (двісті шістдесят девять) гривень 83 коп.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники процесу:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Представник позивача: адвокат Піпко Андрій Миколайович, адреса: вул. Соборна, б. 41, оф. 11 в м. Вінниці, РНОКПП НОМЕР_12 .
Представник позивача: адвокат Слободянюк Микола Володимирович, адреса: вул. Соборна, б. 41, оф. 11 в м. Вінниці, РНОКПП НОМЕР_13 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», код ЄДРПОУ 24175269, місцезнаходження: вул. Глибочицька, 44, місто Київ.
Представник відповідача: адвокат Пилипець Антон Юрійович, адреса: вул. Паньківька, 27/78, оф. 80, м. Київ, РНОКПП НОМЕР_14 .

Суддя Н.П. Карнаух