Справа № 162/726/25  Провадження №33/802/786/25 	Головуючий у 1 інстанції:Цибень О. В. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В. на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02.07.2025 о 01 год. 59 хв. у сел. Любешів по вул. В`язівненській керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Лавренчук О.В. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази законності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. Вказує на те, що ОСОБА_1 та його захисник не були повідомлені про розгляд справи 20.10.2025, а тому місцевий суд безпідставно розглянув справи за їх відсутності. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 та його захисник Лавренчук О.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином та завчасно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 01.12.2025 (а.с.68). Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило.
А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Є безпідставними доводи захисника про те, що він та ОСОБА_1 не повідомлялись про час та місце розгляду справи місцевим судом, з огляду на таке.
Так, згідно довідки Любешівського районного суду Волинської області, від 30.09.2025, 26.09.2025 в електронний кабінет адвоката Лавренчука О.В. надіслано повідомлення в адміністративній справі №162/726/25 (а.с.47).
Крім того, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 11 жовтня 2025 року вручено судову повістку за вихідним №161/726/25/5659/2025 від 26.09.2025 про розгляд справи щодо нього в Любешівському районному суді Волинської області о 16.40 год. 20.10.2025. Вказана обставина повністю підтверджується матеріалами справи (а.с.48-50). 
Таким чином, доводи апеляційної скарги про неповідомлення ОСОБА_1 та його захисника про час та місце розгляду справи є голослівними, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 дотримався.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 378677 від 02 липня 2025 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.5 ПДР, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1 , а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого зафіксовано ознаки сп`яніння  ОСОБА_1 , зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.07.2025 (а.с.5), відеозаписами з бодікамер працівників поліції (а.с.13), а також іншими матеріалами справи.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки на місці зупинки у водія  ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відеозаписи які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.
Як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, після зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , виявивши в нього ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу, або у закладі охорони здоров`я. Також на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, а також в медичному закладі, однак згодом повідомляє, що пройде такий огляд після прибуття його керівництва (а.с.13). 
Таким чином, своїми діями, які виразились у невиконанні вказівок поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначений законом спосіб, зокрема на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Є безпідставними і доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази причин зупинки  ОСОБА_1 ..
Так, згідно п.7 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  було зупинено о 01.59 год., тобто в період дії комендантської години.
Також на відео з бодікамер працівників поліції зафіксовано, як поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що причиною зупинки є непрацюючий на автомобілі задній правий габарит (а.с.13).
На спростування доводів захисника місцевим судом допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поліцейські ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, які підтвердили обставини, викладені у протоколі. Вказали, що зупинили транспортний засіб з технічними несправностями (не горіли габаритні вогні), які рухався під час комендантської години. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому були роз`яснені його права та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак пройти такий на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.
Крім того, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Отже, вказані доводи апелянта є безпідставними, і ніяким чином не впливають на висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та на вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки не спростовують зазначеної вище сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі. 
При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В – залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов