П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/16016/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
28 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №968120140614 від 06.08.2024 та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №51975/03-16 від 19.09.2024, зобов`язати зарахувати періоди роботи у органах місцевого самоврядування з 01.03.2007 по 01.05.2016 до стажу державної служби, період служби у лавах Радянської армії з 12.05.1974 по 20.05.1976, зобов`язати призначити, виплатити з 01.08.2024 пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках, виданих виконавчим комітетом Понінківської селищної ради.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.03.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №51975/03-16 від 19.09.2024, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №968120140614 від 06.08.2024, прийняті стосовно ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.03.2007 по 16.03.2018 до стажу роботи на посадах державної служби, зобов`язати призначити з 10.09.2024 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII, провести нарахування та виплату пенсії, виходячи з розмірів заробітної плати, вказаних у довідках про заробітну плату, виданих виконавчим комітетом Понінківської селищної ради.
У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 30.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №968120140614 від 06.08.2024 відмовлено у переході на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". За результатами розгляду документів встановлено наступне:
- до заяви долучено довідку без номера та дати видачі про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на травень 2024, що не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України №823 від 12.07.2024;
- трудова книжка та відомості про звільнення з роботи відсутні.
Також у рішенні зазначено, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування можуть бути зараховані до стажу державної служби по 04.07.2001.
Про прийняте рішення позивач дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.09.2024 №2200-0306-8/82906. У вказаному листі зазначається, що періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 не зараховуються до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIIІ. Зазначається про відсутність підстав для зарахування періодів роботи з 01.03.2007 по 01.05.2016 у Понінківській селищній раді, як стажу на посадах державної служби.
10.09.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, додавши нові довідки про складові заробітної плати.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №51975/03-16 від 19.09.2024 відмовлено у переході на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993. У рішенні зазначено, що на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 №889-VIII "Про державну службу" 01.05.2016 ОСОБА_1 не працював на посадах державного службовця та мав стаж державної служби 10 років 10 місяців (з 01.05.1996 по 28.02.2007), що не є достатнім.
Позивач, не погоджуючись із рішеннями пенсійного органу, звернувся до суду з адміністративним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог частково.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ з 01 травня 2016 втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає такі умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: вік і страховий стаж.
Згідно із ч. 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 стажу державної служби, визначеного пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Однак, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII, обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII. Отже, у цьому випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 №283 (далі - Порядок № 283), відповідно до пункту 1 якого визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Згідно з п.2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Відповідно до ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001 в органах місцевого самоврядування встановлюються категорії посад, зокрема:
сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.
Згідно з п.4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Судом встановлено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 від 03.08.1979 НОМЕР_1 містяться наступні записи про його роботу:
- 01.03.2007 - прийнятий на посаду спеціаліста ІІ категорії землевпорядника у Понінківську селищну раду з 13 рангом 7 категорії;
- 16.03.2018 - звільнений із займаної посади за згодою сторін.
Отже, період роботи позивача з 01.03.2007 по 16.03.2018 на посаді спеціаліста ІІ категорії землевпорядника Понінківської селищної ради підлягає зарахуванню до стажу державної служби при вирішенні питання про призначення пенсії згідно з Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII, оскільки вказана посада передбачена спеціальним Законом.
Відтак, стаж державної служби ОСОБА_1 відповідно до відомостей трудової книжки разом з тим, що зараховується за цим рішенням, становить понад 20 років. 
З огляду на це, доводи про відсутність підстав для зарахування окремих періодів роботи позивача в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби є необґрунтованими.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спірні рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.
Доводи відповідача щодо невідповідності довідок вимогам Порядку №622 зі змінами внесеними Постановою №823 від 12.07.2024, які набули чинності з 01.01.2024, відтак видані позивачу безпідставно, то суд зазначає, що такі довідки відповідають формам, які містяться в додатках 4, 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823.
На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.03.2007 по 16.03.2018 до стажу роботи на посадах державної служби, зобов`язати призначити з 10.09.2024 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII, провести нарахування та виплату пенсії, виходячи з розмірів заробітної плати, вказаних у довідках про заробітну плату, виданих виконавчим комітетом Понінківської селищної ради.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.