Єдиний унікальний номер судової справи 462/1131/25
Номер провадження 3/462/2/26

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі – УПП у Львівській області), електронна пошта: lviv@patrol.police.gov.ua, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ),    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відомостей про наявність встановлених законодавством України пільг немає (дані щодо особи зазначено згідно протоколу),

за ознаками вчинення правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), -

встановив:

І. Рух справи
УПП у Львівській області, 14.02.2025 року (вх. № 3652) звернулося у Залізничний районний суд м. Львова із матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Галайко Н. М (а.с. 5).
Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 17.04.2025 року клопотання уповноваженого захисника ОСОБА_1 – адвоката Думич І. І. про призначення експертизи – задоволено. Ухвалено призначити у справі № 462/1131/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП судову автотехнічну експертизу (а.с. 12-13).
18.09.2025 року (вх. № 20709) від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло письмове клопотання судового експерта про надання додаткових вихідних даних необхідних для складання висновку експерта (а.с. 14, 15, 16).
31.10.2025 року (вх. № 24501) від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи (а.с. 22, 23, 24).
04.12.2025 року (вх. № 27747) від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта № СЕ-19/114-25/28704-ІТ від 02.12.2025 року з додатками (а.с. 37, 38, 39-43, 44, 45).

ІІ. Опис обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення

2.1. Щодо протоколу серії ЕПР1 № 244408 від 11.02.2025 року
Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 11.02.2025 року о 17 год. 46 хв. за адресою: м. Львів, вул. Яворницького-Баштанна, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . У наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

2.2. Правова кваліфікація діяння
Так, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 1.5, 2.3б, 16.11 Правил дорожнього руху (далі – ПДР). Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
Права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені при складанні протоколу.

ІІІ. Правова позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 у судовому засіданні надала усні пояснення та визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у частині та в обсязі, що підтверджені висновком судової експертизи.

ІV. Щодо правової позиції сторони захисту
Уповноважений захисник  ОСОБА_1 – адвокат Думич І. І. у судовому засіданні надала усні пояснення щодо обставин справи, просила суд під час розгляду справи прийняти рішення з врахуванням наявних у справі письмових доказів та скерувати матеріали справи на доопрацювання, враховуючи висновки експертизи. 
Окремо суд приймає до уваги, що матеріали справи містять письмову заяву-пояснення з додатками від 05.11.2025 року (вх. № 24925) (документ сформований в системі «Електронний суд» 05.11.2025 року).

V. Позиція суду
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.
Адміністративне провадження є не формальною процедурою, а дієвим інструментом забезпечення захисту прав, свобод і законності у суспільстві. Закон встановлює його основне призначення – не лише реагування на факти порушень, а й запобігання їхнім наслідкам, формування правової культури і поваги до норм, що регулюють суспільні відносини (ст. 1 КУпАП).
Водночас факт певної події сам по собі не є підставою для визнання правопорушення. 
Для настання адміністративної відповідальності необхідне одночасне встановлення трьох складових: протиправної дії або бездіяльності, вини особи – умисної або необережної, а також наявності шкоди або реальної загрози охоронюваним законом інтересам (ст. 9 КУпАП). Лише сукупність цих елементів створює правову основу для притягнення до відповідальності.
Таким чином, суд оцінює не просто фактичні обставини, а їхню правову природу, умови та характер, що впливають на кваліфікацію події. Такий підхід забезпечує збалансоване і справедливе застосування закону, що захищає права громадян і підтримує правопорядок.

VІ. Застосоване судом законодавство при розгляді справи
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Згідно вимог ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним потрібні факти: особа водій повинна експлуатувати автомобіль і заподіяння або спричинення збитку.
Суд звертає увагу, що в межах даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.
Порядок дорожнього руху на території України згідно Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Відповідно до загальних положень ПДР, правила встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
У справі «Проніна проти України» № 63566/00 від 18.07.2006 Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.
Окрім цього, необхідно приймати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

VІІ. Досліджені у судовому засіданні докази та їх оцінка
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, у судовому засіданні досліджено наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 244408 від 11.02.2025 року; 
- схему з місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.02.2025 року;
- письмові поясненнях ОСОБА_3 від 11.02.2025 року;
- письмові поясненнях ОСОБА_1 від 11.02.2025 року
- висновок експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за результатами судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-25/528704-ІТ від 02.12.2025 року.
Із змісту вказаного висновку судового експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи по справі, призначеної згідно постанови суду від 17.04.2025 року, встановлено, що:
«1. Дане питання втрачає технічний зміст, тому не вирішувалось;
2. ???У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «Volkswagen Golf» (номерний знак НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 , повинна була діяти згідно з технічними вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху;
3. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «Volkswagen Polo» (номерний знак НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 , повинна була діяти згідно з технічними вимогами п. 10.1, 16.11 та вимогами дорожнього знаку 2.1 Дод. 1 Правил дорожного руху;
4. Відсутність вихідних даних, які наведені в дослідницькій частині висновку не дає можливості визначити повний зупинний шлях автомобіля «Volkswagen Golf» (номерний знак НОМЕР_2 ) в умовах місця пригоди (Sп3) та провести порівняння з відстанню (Sa), на якій вказаний автомобіль знаходився від місця зіткнення автомобілем «Volkswagen Polo» (номерний знак НОМЕР_1 );
В такому разі виконати перевірку чи мав технічну можливість водій автомобіля «Volkswagen Golf» (номерний знак НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 , запобігти зіткненню з автомобілем «Volkswagen Polo» (номерний знак НОМЕР_1 ), шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, та надати оцінку дій водія ОСОБА_3 , відносно виконання нею вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху не виявляється можливим.
5. Технічна можливість у водія автомобіля «Volkswagen Polo» (номерний знак НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 , запобігти зіткненню з автомобілем «Volkswagen Golf» (номерний знак НОМЕР_2 ) визначалась дотриманням вимог п. 10.1, 16.11 та вимог дорожного знаку 2.1 Дод. 1 Правил дорожнього руху, для чого не було завад технічного характеру.
У цій даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Volkswagen Polo» (номерний знак НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 , вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1 Дод. 1 Правил дорожнього руху і вказаний факт невідповідності дій водія знаходиться з технічної точки зору в причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди».
Зазначені докази є допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формою та належними придатними для використання у адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.
Зібрані докази оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи кожен окремо та у їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Суд зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

VІІІ. Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП
Так, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, які досліджені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені усіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Також суд приймає до уваги, що у процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Так, із досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів встановлено, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1, 16.11 ПДР та вимоги дорожнього знаку 2.1. дод. 1 ПДР, такі дії останньої, у тому числі, стали причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.
Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України».
Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Окремо суд вважає необхідним зазначити, що прийнятними і такими, що відповідають матеріалам справи є обставини (які у тому числі ймовірно стали причиною настання дорожньо-транспортної пригоди) встановлені висновком судового експерта № СЕ-19/114-25/528704-ІТ від 02.12.2025 року за результатами судової інженерно-транспортної експертизи по справі (що також не заперечується і уповноваженим захисником ОСОБА_1 – адвокатом Думич І. І.), яким встановлено також і невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 ПДР.
Однак у даній справі, суд вирішує питання лише щодо винуватості  ОСОБА_1 у межах інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому суд вважає необхідним, за наведених вище мотивів, направити копію постанови та матеріалів справи начальнику УПП у Львівській області ДПП для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за порушення ПДР, що також могли стати причиною дорожньо-транспортної пригоди 11.02.2025 року о 17 год. 46 хв. за адресою: м. Львів, вул. Яворницького-Баштанна.

IX. Щодо адміністративного провадження
Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Так, суд звертає увагу на назву ст. 38 КУпАП – «строки накладення адміністративного стягнення», що свідчить про те, що стягнення, накладається лише на винну особу. Відповідно і застосування даної норми (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинно відбуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.
З правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже, у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, а тому, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Така ж правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2019 року у справі № 927/623/18.
Окрім цього, слід зазначити, що ст. 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати ряд обставин, в тому числі, чи винна особа в його вчиненні.
Стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесені постанови про закриття справи встановити вину особи.
У свою чергу законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
Таким чином, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

X. Щодо накладення адміністративного стягнення.
У ч. 2 ст. 38 КУпАП зазначено – якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
У п. 7 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Із матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП від 11.02.2025 року, щодо події, яка мала місце 11.02.2025 року, справа надійшла до суду (у провадження головуючого судді) 14.02.2025 року.
У подальшому, адміністративна справа призначалась до судового розгляду на 01.04.2025 року, однак, мало місце відкладення у встановленому законом порядку (на 17.04.2025 року (призначено судову автотехнічну експретизу), 18.09.2025 року від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло письмове клопотання судового експерта про надання додаткових вихідних даних необхідних для складання висновку експерта, у подальшому судове засідання призначено на 26.09.2025 року та відкладено на 02.10.2025 року, 31.10.2025 року від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи, 04.12.2025 року від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта та судове засідання призначено на 08.01.2026 року).
Отже, на момент розгляду справи у суді, тобто станом на 08.01.2026 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення.
Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; - про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; - про закриття справи.
Так, приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

XІ. Щодо вирішення питання судових витрат.
Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
У свою чергу, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи із змісту ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст. 1, 9, 23, 33, 38, 124, 276-285 КУпАП, суд -

ухвалив: 

1. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 25.08.1965 року за ст. 124 КУпАП – закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

2. Копію постанови та матеріалів справи скерувати начальнику Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19, електронна пошта: lviv@patrol.police.gov.ua) для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 за порушення Правил дорожнього руху, що могли також стати причиною дорожньо-транспортної пригоди 11.02.2025 року о 17 год. 46 хв. за адресою: м. Львів, вул. Яворницького-Баштанна.

3. Порядок оскарження постанови суду
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя/підпис/      
Згідно з оригіналом.
Суддя:        Н. М. Галайко