РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
05 лютого 2026 р.  Справа № 120/16603/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення , зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач ), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 13.11.2025 р. № 025650010751;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 08.10.2024 зарахувавши до пільгового стажу роботи на посаді доярки з 06.09.2003 р. по 30.09.2024 р. та до страхового стажу період роботи з 01.09.1988 р. по 03.03.2000 р., згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 03.09.1988 р.
В обґрунтування вимог вказує, що звернулась із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, адже має необхідний стаж роботи дояркою . Однак спірним рішенням, їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю у необхідного пільгового стажу .
Не погоджуючись із таким рішенням позивачка звернулась до суду із цим позовом.
Ухвалою від 02.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку статті 263 КАС України.
17.12. 2025 від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що період роботи з 01.09.1988 по 03.03.2000 р. правомірно не зараховано до стажу, адже періоди роботи передують даті заповнення трудової книжки. Також виправлення до трудової книжки внесено із порушення Інструкції №58. Періоди роботи 06.09.2003 р. по 30.09.2024 р. не зараховано до пільгового , оскільки в довідці невірне посилання на Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Період роботи з 1993 по 1999 р. не зараховано до стажу з підстав відсутності документів, які б підтверджували зміну прізвища ОСОБА_2 .
Відтак, рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.
30.01.2025 позивачкою подано заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за наслідком розглядц якої якої прийнято рішення від 06.02.2025 № 025650010751 про відмову у призначенні пенсії.
Не погоджуючись із цим рішенням позивачка звернулась до суду із позовом та рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.09.2025 р. у справі №120/3309/25 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 06.02.2025 № 025650010751. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.01.2025 відповідно до пункту 5 частини 2статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду, висловлених за наслідками розгляду цієї справи.
На виконання даного рішення суду ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно розглянуто заяву та прийнято рішення від 13.11.2025 р. № 025650010751, яким відмовлено в призначенні пенсії.
Зокрема вказано, що період роботи з 01.09.1988 по 03.03.2000 р. не підлягає зарахуванню до стажу, адже періоди роботи передують даті заповнення трудової книжки. Також виправлення до трудової книжки внесено із порушення Інструкції №58. Періоди роботи 06.09.2003 р. по 30.09.2024 р. не зараховано до пільгового , оскільки в довідці невірне посилання на Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Період роботи з 1993 по 1999 р. не зараховано до стажу з підстав відсутності документів, які б підтверджували зміну прізвища ОСОБА_2 .
Не погоджуючись з даним рішенням позивачка звернулася до суду з вимогою про його скасування.
Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченимиКонституцієюта законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон № 1058-IV).
Згідно пункту 5 частини другоїстатті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають жінки, які працюють доярками після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Оцінюючи спірне рішення в частині не зарахування періоду роботи з 01.09.1988 по 03.03.2000 р. до стажу, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Зако 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року№637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі -Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Так , як видно із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивачка в період з 01.09.1988 по 03.03.2000 р працювала різноробочою в КСП "Перемога" с. Свитинці.
Суд зазначає, що всі записи виконані чітко, містять початок і кінець періодів, підписи відповідальних осіб та засвідчені печаткою.
Окремо суд зауважує, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивачки конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.
Правова позиція стосовно того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Тобто, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
Отже, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
При цьому, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Відтак, суд доходить висновку, що дата заповнення трудової книжки та правильність виправленні помилки в трудовій книжці не є підставою для не зарахування до стажу даного періоду.
А отже слід зобов`язати зарахувати до стажу період роботи з 01.09.1988 по 03.03.2000 р.
Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 06.09.2003 р. по 30.09.2024 р., то тут суд вказує на таке.
Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.
Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 701/1232/16-а.
Суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість, необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
24.02.2025 СТОВ "Хлібороб" було внесено виправлення до трудової книжки позивачки, яким запис № 1 визнано недійсним та внесено до трудової книжки запис № 4, такого змісту: "Прийняти в члени СТОВ "Хлібороб" на роботу дояркою згідно наказу від 05.09.2003 № 68", з чого слідує, що позивачка з 06.09.2003 по теперішній час працює дояркою в СТОВ "Хлібороб".
Суд зауважує, що відповідно до довідки № 9 від 24.01.2025, що видана СТОВ "Хлібороб" на підставі облікових листів виконаних норм обслуговування корів та колективного договору зі змінами та доповненнями до нього за 2003-2024 роки підтверджено, що позивачка повністю виконувала встановлені та затверджені норми обслуговування корів з 2003 по 2024 рік включно, норма обслуговування корів встановлено у розмірі 25, а ОСОБА_1 виконувала норму від 26 до 40 голів.
Суд додатково враховує усталену правову позицію Верховного Суду про те, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді доярки, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу (висновки викладені у постановах від 10.07.2018 по справі № 709/1360/17, від 07.02.2019 по справі № 699/155/17, від 21.11.2019 по справі № 701/1232/16, від 21.11.2019 по справі № 355/343/17, від 12.12.2019 по справі № 219/2866/17).
Такі висновки свідчать про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, а також, що посадові особи підприємств, де вона працювала, не встановили норми надоїв та обслуговування тварин або через незбереження ними документів про встановлення таких норм станом на день звернення за призначенням пенсії, оскільки неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пільгової пенсії за віком.
Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року у справі №709/1360/17, від 07 лютого 2019 року у справі №699/155/17.
При цьому, суд зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.
Відтак, основною підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.
Не вірне зазначення в довідці №97 норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не є підставою для не зарахування стажу періоду роботи роботи з 06.09.2003 р. по 30.09.2024 р. до пільгового .
За умови підтвердження трудового стажу позивачка, як громадянка України, наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
А отже слід зобов`язати зарахувати до пільгового стажу період роботи з 06.09.2003 р. по 30.09.2024 р.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, беручи до уваги, що період з 06.09.2003 р. по 30.09.2024 р. безпідставно не зараховано до пільгового стажу, а період з 01.09.1988 р. по 03.03.2000 р. - до страхового та відсутність у суду відомостей стосовно загального пільгового і страхового стажу із урахуванням зарахованого періоду, суд позбавлений можливості визначити чи достатньо такого для призначення пенсії . А отже позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію за віком , - не підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 30.01.2025 р. і прийняти відповідне рішення , зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 06.09.2003 р. по 30.09.2024 р. та до страхового стажу період роботи з 01.09.1988 р. по 03.03.2000 р., згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 03.09.1988 р.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивачки, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.
Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 968,96 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 645, 97 (2/3 задоволених вимог) .
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 13.11.2025 № 025650010751.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.01.2025 р., зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 06.09.2003 р. по 30.09.2024 р. та до страхового стажу період роботи з 01.09.1988 р. по 03.03.2000 р., згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 03.09.1988 р.
В задоволенні решти вимог, - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в сумі 645, 97 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ін НОМЕР_2 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 13322403)

Повний текст рішення сформовано 5.02.2026 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна