ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2025 р.	Справа № 440/3570/23	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава, по справі № 440/3570/23
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                   
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 у справі №440/3570/23 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності, рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 у справі № 440/3570/23 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №916040194636 від 26.09.2022 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії з 01.06.2010, з урахуванням понаднормового стажу 19 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", враховуючи обов`язкові автоматичні масові перерахунки пенсії, відповідно до статей 27, 28, 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", від 01.04.2020 №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році", від 22.02.2021 №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році", від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині в позові відмовлено.
ОСОБА_1 подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №440/3570/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- встановити судовий контроль за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №440/3570/23;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення у справі № 440/3570/23.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №440/3570/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою подати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №440/3570/23.
22.04.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано звіт про результати виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №440/3570/23.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18.04.2025 про виконання Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №440/3570/23. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк подання звіту про виконання у повному обсязі постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №440/3570/23, у тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою суду.
Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 року у справі №440/3570/23 в частині прийняття звіту та відмовити у його прийнятті; накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_2 , відповідального за невиконання обов`язку стосовно виконання постанови суду від 26.08.2024 року у справі № 440/3570/23, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування вимог скарги, позивач зазначає, що перерахунок пенсії з 01.06.2010 року по теперішній час залишається здійснений не у відповідності до зобов`язань, встановлених постановою суду в розмірі не на момент здійснення її виплати та не у відповідності до Закону №1058 та Закону №796. Так, позивач пояснює, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок пенсії з 01.06.2010, з урахуванням понаднормового стажу 19 років;  не здійснив перерахунок пенсії в розмірі на момент поновлення її виплати враховуючи обов`язкові автоматичні масові перерахунки пенсії, індексацію пенсії; не нарахував та не виплатив компенсацію втрати частини доходів.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга).
Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Розглянувши та прийнявши поданий Головним управлінням Пенсійного фонду в Полтавської області звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/3570/23, суд першої інстанції виходив з того, що  за результатами перерахунків позивачу нараховано доплату в сумі 61455 грн, яку перераховано на банківську установу в грудні 2024 року.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення суду не виконано в повному обсязі, оскільки виплата заборгованості не проведена та  вважав за необхідним встановити новий строк протягом трьох місяців для подання звіту щодо виконання судового рішення в частині виплати позивачу заборгованості з виплати донарахованої на виконання рішення суду суми пенсії.
Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.
Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин другої та четвертої вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Вимоги до змісту та форми такого звіту визначені у нормах ч. 2 та 3 ст. 382-2 КАС України.
Згідно ч. 1 - 4 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Згідно ч. 10 ст. 382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
При цьому за змістом норм ч. 5 цієї ж статті Кодексу передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
У відповідності до ч. 11 ст. 382-3 КАС України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Тобто, виходячи з положень статті 382-3 КАС України судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду, або ж розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення. 
Крім того, якщо судом прийнято звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, то судом одночасно встановлюється новий строк для подання звіту.
Як встановлено матеріалами справи, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 у справі №440/3570/23 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності, рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 у справі № 440/3570/23 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №916040194636 від 26.09.2022 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії з 01.06.2010, з урахуванням понаднормового стажу 19 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", враховуючи обов`язкові автоматичні масові перерахунки пенсії, відповідно до статей 27, 28, 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", від 01.04.2020 №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році", від 22.02.2021 №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році", від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині в позові відмовлено.
Як встановлено зі звіту відповідача, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням № 916040194636 від 06.09.2024 року (11:18) проведено перерахунок пенсії з 01.06.2010, з урахуванням понаднормового стажу 19 років, відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України № 796-ХІІ та статей 27, 28, п. 4-1 Закону № 1058-IV, обчислення пенсії позивача проведено на умовах двоскладової формули.  
Перша складова (ч. 2 статті 27 Закону №1058-IV) обчислена з урахуванням: 
трудового стажу (до 01.01.2004) - 40 років 06 місяців 05 днів;
75 відсотків до середньомісячного заробітку (статті 19, 64, 65 Закону №1788-ХII, п. 2 статті 56 Закону №796-ХII).
При цьому відповідно до Закону №1788-XII та постанови Кабінету Міністрів України №312 від 11.03.2004 максимальний розмір першої складової встановлений на рівні 168,00 гривень з урахуванням цільової грошової допомоги, встановленої постановою Кабінету Міністрів України N?544 від 15.04.2003, та підвищення на 12% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1783 від 20.11.2003.
Друга складова (ч. 1 статті 27 Закону №1058-IV) обчислена з урахуванням: страхового стажу (після 01.01.2004) - 03 роки 09 місяців 09 днів;
коефіцієнт страхового стажу — 0,03750 (з урахуванням кратності 1,35 — 0,05063); 
заробітна плата врахована та за даними персоніфікованого обліку з 01.08.2004 по 30.06.2008;
індивідуальний коефіцієнт з/п для обчислення пенсії (після оптимізації) - 0,80682;
показник середній заробіток по Україні за 2007 рік — 1197,91 грн;
середньомісячний заробіток для обчислення пенсії (0,80682*1197,91) = 966,50; розмір пенсії склав (966,50*0,05063) = 48,93 грн.
У подальшому рішенням №916040194636 від 06.09.2024 року (11:20) про перерахунок пенсії з 01.05.2012 року проведено індивідуально масовий перерахунок пенсії позивача.
З урахуванням умов частини 1 ст. 27 Закону № 1058-IV (друга складова), рішенням № 916040194636 від 06.09.2024 року (11:21), позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.10.2017 року. У подальшому рішенням №916040194636 від 06.09.2024 року (11:22) про перерахунок пенсії з 01.10.2017 року проведено індивідуально масовий перерахунок пенсії позивача.
Крім того, у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", від 01.04.2020 №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році", від 22.02.2021 №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році", від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", рішеннями від 06.09.2023 року проведено перерахунок пенсії обчисленої на умовах ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV (друга складова) з 01.03.2019 року, з 01.05.2020 року, з 01.03.2021 року, 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року.
З наданих до суду апеляційної інстанції письмових пояснень відповідача від 31.10.2025, ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області і одержує пенсію за віком за ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву на перерахунок пенсії на підставі ч. 2 ст. 27 Закону №1058-IV ОСОБА_1 не подавалась. (т.3 а.с. 212-213).
За підсумками наведених перерахунків Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 прийнято рішення  № 916040194636 від 11.09.2024 року, згідно якого починаючи з 01.03.2024 року обчислення проведено на умовах двоскладової формули, тобто пенсія обчислена на умовах передбачених ч. 2 ст. 27 Закону №1058-IV.
За результатами перерахунків позивачу нараховано доплату в сумі 61455 грн, яку перераховано на банківську установу в грудні 2024 року.
Водночас, у відповідності до висновків, наведених у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 року, пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до пункту 2 статі 56 Закону №796-XII, а тому в силу вимог статті 58 Конституції України, такі зміни не позбавляють позивача права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж, оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон №2148-VIII, яким було внесено зміни до пункту 2 статі 56 Закону №796-XII.
При цьому, суд апеляційної інстанції врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.06.2024 року у справі №300/3435/21, відповідно до яких:
(1) держава гарантувала зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону № 796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.
У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або шляхом запровадження рівноцінних чи більш сприятливих умов соціального захисту.
(2) до осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону №796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XII за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи). Розповсюдження на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормовий стаж в залежності від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом №2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим.
Оскільки відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу та не враховував приписи пункту 2 ст.56 Закону №796-XII, в редакції чинній на час призначення пенсії, позовні вимоги в цій частині були задоволені судом апеляційної інстанції, з одночасним зобов`язанням Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії з 01.06.2010, з урахуванням понаднормового стажу 19 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Тобто, наведені вище обставини дають підстави дійти  висновку про неналежне виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №440/3570/23 в частині перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням понаднормового стажу 19 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивача), оскільки як зазначалось вище перерахунок пенсії проведено, з урахуванням умов частини 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, тобто в редакції закону, що діяла на момент перерахунку пенсії. При цьому, за висновками суду апеляційної інстанції, позивач має право на перерахунок пенсії, з урахуванням приписів п. 2 ст.56 Закону №796-XII, в редакції чинній на час призначення пенсії.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про виконання рішення суду не у повному обсязі, однак наведені вище обставини, щодо правильності перерахунку, не були враховані судом першої інстанції, а тому ухвала в цій частині підлягає зміні підстав та мотивів для встановлення нового строку подання звіту на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №440/3570/23.
А тому, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги,  що відповідач у своєму звіті не довів протиправне застосування ним при обрахунку пенсії коефіцієнт стажу - замість 0,392, склав 0,039, а також протиправне зменшення розміру пенсії позивача, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки це не було предметом розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не здійснив перерахунок пенсії, в розмірі на момент поновлення її виплати, враховуючи індексацію пенсії та не нарахував компенсацію втрати частини доходів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки нарахування індексації та компенсації підтверджено матеріалами справи, при цьому конкретний розмір вказаних виплат не було предметом розгляду справи, а тому у суду відсутні підстави аналізу розміру обчислення індексації пенсії та компенсації втрати частини доходів.
Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у поданому звіті не підтвердило документально повне виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 440/3570/23 в частині виплати позивачу заборгованості по пенсії  за період з 01.06.2010 року по 30.11.2024 року в розмірі 61 455,00 грн. та суми компенсації в розмірі 3 251, 09 грн. 
В даному випадку колегія суддів зазначає, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 440/3570/23 набрала законної сили проте залишається не виконаною.
Зважаючи на невиконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 440/3570/23 в частині виплати заборгованості по перерахованій пенсії по пенсії  за період з 01.06.2010 року по 30.11.2024 року в розмірі 61 455,00 грн. та суми компенсації в розмірі 3 251, 09 грн., а також в частині нарахування пенсії з урахуванням понаднормового стажу 19 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк подання звіту про виконання у повному обсязі постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №440/3570/23, у тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою суду.
Стосовно накладення на начальника ГУ ПФУ в Полтавській області штрафу за невиконання рішення суду по цій справі, колегія суддів зазначає наступне.
У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 382-3 КАС України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
При цьому, у разі якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу (ч. 11 ст. 382-3 КАС України).
Отже, у разі вжиття суб`єктом владних повноважень відповідних заходів для виконання рішення суду, яке стосується виплат, штраф на керівника суб`єкта владних повноважень може не накладатися.
В свою чергу, як вбачається з поданого до суду звіту від 22.04.2025, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення частково виконано, хоча і частково без врахування висновків суду апеляційної інстанції.
У зв`язку із наведеним, на переконання колегії суддів, підстави для застосування до позивача наслідків, встановлених ч.2 ст.382 КАС України в частині накладення на керівника ГУ ПФУ в Полтавській області штрафу за невиконання рішення суду, відсутні.
Відповідно до ст.    242 КАС України    рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом    відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на    підставі    повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 по справі № 440/3570/23  частково змінити в частині підстав та мотивів встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області нового строку подання звіту.
В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 440/3570/23 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  05.12.2025 року