Справа № 569/27877/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі головуючого судді Кучиної Н.Г., секретар судового засідання Корпесьо В.Р., з участю представника позивача Шевчука В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну спpаву за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , в якому просить скасувати постанову № 4/1400 від 26 квітня 2025 року про застосування до його адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 17000 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
В обґрунтування позову посилається на те, що Постановою № 4/1400 від 26.04.2025 року винесеною керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу на суму 17000 грн. (сімнадцять тисяч) за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Так, із даної постанови вбачається, що громадянину ОСОБА_1 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №3208165, за якою ОСОБА_1 повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 10 год. 00 хв. 25.04.2025.За вищевказаною повісткою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув та про причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим, постановою керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Належним чином завірену копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 взагалі не отримував ні наручно ні рекомендованим листом. Цей факт також підтверджується зверненнями представника позивача - адвоката Шевчука В.І. із заявою від 02.12.2025 про ознайомлення з матеріалами справи до Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Копію оскаржуваної постанови було отримано представником ОСОБА_1 - адвокатом Шевчуком В.І. 11.12.2025 під час ознайомлення з матеріалами справи виконавчого провадження № 78582555 відкритого щодо ОСОБА_1 на підставі оскаржуваної постанови.
Вважає, що вищезазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року поновлено позивачу строк на оскарження постанови № 4/1400 від 26.04.2025. Прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду. Відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
У поданому відзиві на позовну заяву від 30.12.2025 представник відповідача - ОСОБА_2 Долінський Т.Й. зазначає, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , діючого військово-облікового документу військовозобов`язаного не мав, правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, у відповідності до норм статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на момент складання протоколу та винесення постанови не користувався. Позивач порушив вимоги абзац 1 пункту 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не мав при собі військово облікових документів. Правопорушення вчинене під час дії особливого періоду.
18.03.2025 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення №4/816 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Протоколом від 18.03.2025 № 4/816 про адміністративне правопорушення, серед іншого, гр. ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 25.03.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 каб. № 17, а також зазначено, що позивач отримав другий примірник протоколу, про що свідчить підпис самого позивача. У зазначений в протоколі строк від 18.03.2025 р. № 4/816 позивач не прибув, про причину неявки не повідомив. В подальшому позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки під час особливого періоду не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних у встановлені строки, що є його обов`язком.
Позивачу за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №3208165, яку надіслано на його адресу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, та за якою позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 10 год 00 хв 25.04.2025 року. Однак позивач за вищезазначеною повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув, про причини неприбуття не повідомив.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 26.04.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , де за відсутності позивача, який був належним чином повідомлений про розгляд справи (абз. 6 ст. 258 КУпАП) винесено постанову №4/1400 від 26.04.2025. Жодних клопотань про перенесення розгляду справи чи необхідності в наданні правничої допомоги Позивачем не заявлено. 
Згідно постанови № 4/1400 від 26 квітня 2025 року ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки під час особливого періоду не прибув за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_5 у встановлені строки, що є його обов`язком. Громадянину ОСОБА_1 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 3208165, за якою ОСОБА_1 повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 10 год. 00 хв. 25.04.2025 року. Однак ОСОБА_1 за вищезазначеною повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув та про причини неприбуття не повідомив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» «Про військовий обов`язок і військову службу», Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487. Вказана постанова № 4/1400 від 26.04.2025 була надіслана Позивачу за вих. №1/8355 від 29.04.2025 рекомендований листом за адресою проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується реєстром поштових відправлень (ШКІ №0601140600001), який додається до відзиву. 24.06.2025 у зв`язку з несплатою позивачем штрафу за адміністративне правопорушення за постановою №4/1400 від 26.04.2025 дану постанову відповідно до вимог статті 308 КУпАП скеровано до відділу державної виконавчої служби у місті Рівному ЗМУ МЮ для примусового виконання.
Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 в повному обсязі.
Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 у додаткових поясненнях від 01.01.2026 ОСОБА_3 пояснив, що відповідно до Положення до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить питання стосовно внесення відомостей до Єдиного військовозобов`язаних та резервістів державного реєстру призовників.
Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_7 є юридичною особою публічного права, яка може залучатися та відповідати лише за вимогами про розподіл судових витрат.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.
18 березня 2025 року офіцером мобілізаційного відділення ОСОБА_4 винесено протокол № 4/816 відносно ОСОБА_1 , згідно якого він порушив абз. 1 п. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: відсутні військово-облікові документи. Правопорушення вчинено під час дії особливого періоду.
Згідно повістки № 3208165, виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , йому належало з`явитись за адресою: АДРЕСА_1 , 25.04.2025 о 10:00 годині для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Разом з тим, згідно розписки про отримання повістки № 3208165 на ім`я ОСОБА_1 такі дані про отримання відсутні в графі "одержав" та "особистий підпис".
26 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову, згідно якої ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП та постановив притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За приписами ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.
Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.
Відповідно до підпункту 2.4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
В період дії воєнного стану постанови ВЛК про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації дійсні протягом 1 року. Після закінчення даного строку військовозобов`язані підлягають повторному переогляду. Направлення на ВЛК може бути видане як з ініціативи начальника районного ТЦК та СП, так і за ініціативи самого військовозобов`язаного.
Згідно з пунктом 6 частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на 04.05.2024) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
18.05.2024 набув чинності Закон України № 3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової мобілізації та військового обліку», яким п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключено.
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку.
Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно з ч.7 ст.1 вказаного Закону № 2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Зі змісту спірної постанови відповідача вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАГІ, оскільки позивач у строк, зазначений у повістці, а саме на 25.04.2025 року без поважних на те причин не з`явився.
В свою чергу, процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (надалі Порядок № 560).
Відповідно до п.28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування га соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
В силу вимог П.41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділ) розвідувальних органів. Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1)у разі вручення повістки - особисіий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2). а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2)у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або докумспіами від поштового оператора;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Згідно з п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМ України № 270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефон) та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка».
Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефон) та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованою листа з позначкою «Повістка ТЦК».
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Отже, з аналізу наведених вище норм вбачається, що оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП може здійснюватися шляхом особистого вручення військовозобов`язаному повістки або шляхом її направлення засобами поштового зв`язку. У випадку направлення повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є документами від поштового оператора про особисте отримання поштового відправлення, відмітка у поштовому повідомленні про відмову від його отримання або відмітка у поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою.
В свою чергу повернення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 поштового відправлення із вмістом повістки з відміткою поштового оператора «за закінченням терміну зберігання» не є належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик у розумінні п. 41 Порядку №560,що не було враховано відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.
Натомість, зазначена обставина свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Зважаючи на викладене, можна зробити висновок про протиправність постанови №4/1400 від 26.04.2025 та, як наслідок, необхідності її скасування із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, суд зазначає про різну суть правопорушння, які зазначались у протоколі № 4/816 від 18.03.2025 та постанові №4/1400 від 26.04.2025.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення № 4\816 від 18.03.2025 слідує, що ОСОБА_1 порушив абз. 1 п.6 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме відсутні військово- облікові документи.
З постанови про накладення штрафу від 26.04.2025 року слідує, що ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки під час особливого періоду не прибув за викликом по повістці.
Відтак, постанова винесена не підставі належного протоколу про адміністративне правопроушення.
Ттаким чином, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не на підставі закону, оскаржувана постанова незаконна і має бути скасована, а провадження у справі підлягає закриттю. 
Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги обґрунтовані, їх необхідно задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 77, 205, 241-246, 250, 251, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19, 62 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення від 26 квітня 2025 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Відповідач - керівник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , місце роботи: АДРЕСА_1 .

Суддя Н. Г. Кучина