єдиний унікальний номер справи 546/1176/25
номер провадження 3/546/5/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Решетилівка 

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

19 листопада 2025 року о 22 год. 20 хв. на 307 км 500 м а/д Київ-Харків ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Corolla, н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечну дистанцію, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Renault Traffic, н.з. НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку та який у подальшому відкинуло у металевий відбійник. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 12.1. та 13.1. Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
12 грудня 2025 року за клопотанням ОСОБА_1 судове засідання було відкладене на 07 січня 2026 року.
У судовому засіданні 07 січня 2026 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та суду пояснив, що з протоколом не згоден, оскільки на даній ділянці дороги були ремонтні роботи, однак жодних знаків не було. Він рухався на автомобілі у правій полосі, побачивши перешкоду у вигляді бетонних блоків він почав з`їжджати на ліву смугу, де і сталося зіткнення з іншим автомобілем, який чи їхав, чи стояв. Його швидкість руху була близько 90 км/год. Також ОСОБА_1 надав суду письмове клопотання про залучення служби автомобільних доріг у Полтавській області, допит свідків, проведення автотехнічної експертизи. Після допиту свідків та отримання доказів ОСОБА_1 просив призначити автотехнічну експертизу з виїздом експерта на місце події та з урахуванням вихідних даних, що містяться в матеріалах даної справи та будуть здобуті після допиту свідків.
Постановою суду від 07 січня 2026 року клопотання ОСОБА_1 було задоволено частково: викликано у судове засідання для допиту у якості свідків інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі Служби автомобільних доріг у Полтавській області відмовлено. 
Постановою суду від 02 лютого 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи було також відмовлено.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.  
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Незважаючи на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, його вина повністю підтверджується:
протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 518007 від 20 листопада 2025 року та карткою обліку адміністративного правопорушення, в яких зазначені обставини вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 1, 2);
схемою місця ДТП, на якій, зокрема зображено місце зіткнення. Дана схема підписана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауважень чи заперечень щодо неї ОСОБА_1 не вказував (а.с. 3);
письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких останній зазначив, що 19 листопада 2025 року близько 22 години 20 хвилин він рухався на автомобілі Renault Traffic на 307 км а/д Київ-Харків. Побачивши перешкоду, у зв`язку зі звуженням дороги, ОСОБА_3 почав зменшувати швидкість та відчув зіткнення із задньою частиною його транспортного засобу, після чого його відкинуло у металевий відбійник. Зіткнення відбулося із автомобілем Toyota (а.с. 4);
письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що приблизно о 22 годині 20 хвилин на 305 км а/д Київ-Харків він їхав зі швидкістю 100 км/г та не встиг зреагувати на швидке гальмування двох машин, у результаті чого допустив зіткнення автомобілем Renault Traffic. 

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з п. 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
У свою чергу безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, а безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру (п. 1.10 Правил дорожнього руху). 
Суд зазначає, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, мав обов`язок врахувати дорожні умови, те, що рухався він у пізній час доби, що вимагає від водія більшої обачності, ніж при керуванні вдень, пору року (кінець осені), атмосферні явища, зниження температури повітря, та з урахуванням цих факторів у сукупності, дорожньої обстановки, яка мала місце в той момент, повинен був вибрати таку швидкість руху та обрати таку дистанцію, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.
У свою чергу ОСОБА_1 п. 12.1. та 13.1. Правил дорожнього руху не дотримався вимог, внаслідок чого сталася дорожньо – транспортна пригода. 
Суд не приймає посилання ОСОБА_1 на те, що вина у вказаній дорожньо – транспортній пригоді лежить на Службі автомобільних доріг, оскільки стан утримання дороги, якою рухається транспортний засіб, є складовою частиною дорожньої обстановки, умови якої повинен врахувати водій під час вибору в дозволених ПДР межах такої швидкості руху та дистанції, за якої він має змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу.
Отже, аналізуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку положення п. 12.1. та 13.1. Правил дорожнього руху, а також всі докази у справі, з огляду на норми ст. 245, 280 КУпАП, на роз`яснення, які викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 допустив порушення пункту 12.1. та 13.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не установлено.
Враховуючи обставини вчинення правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, що передбачено санкцією ст. 124 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665 гривень 60 коп.
Таким чином з ОСОБА_1  слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 124, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд
постановив:
Визнати ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на користь держави.
Реквізити для сплати штрафу - Отримувач коштів: ГУК Полтав.обл./Полтавська/21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959255; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA048999980313050149000016001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.
Реквізити для зарахування судового збору - Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до положення частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що згідно частин 1, 2 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Повний текст постанови складено 02 лютого 2026 року.

Суддя Ю. В. Зіненко