Справа № 296/4264/25 
1-кп/296/125/26 

Вирок
Іменем України

04 лютого 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12024060400002189 від 16.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України, однак:
- у жовтні 2013 року та у січні 2014 року до Богунського районного суду м. Житомира направлено обвинувальні акти у кримінальних провадженнях 12013060380002052 та 12013060020000041, які об`єднано судом, за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України;
- 29.08.2014 до Богунського районного суду м. Житомира направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12012060040000507, за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України;
- 30.09.2024 до Корольовського районного суду м. Житомира направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12024065400000726, за ч. 2 ст. 190 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,-
установив:

У достовірно невстановлений слідством день, час та місці, не пізніше січня 2024 року, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шахрайським шляхом, під приводом продажу паливних талонів мережі ПП «ОККО КОНТРАКТ».
Так, в січні 2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 дізнався від знайомої ОСОБА_7 про підприємство, яке реалізує оптово надлишкове пальне у вигляді талонів мережі ПП «ОККО КОНТРАКТ» за цінами нижче ринкових та про представника такого підприємства ОСОБА_4 та її контактні дані. Після чого, ОСОБА_6 до травня 2024 року підтримував спілкування стосовно талонів з ОСОБА_4 під час телефонних дзвінків та у соціальній мережі «Viber». В свою чергу, ОСОБА_4 , з метою створення позитивного уявлення у ОСОБА_6 про себе, як представника підприємствам ПП «ОККО КОНТРАКТ», не будучи його працівником та працівником будь-якого підприємства, що здійснює продаж паливних талонів, надала у період з січня по травень 2024 року ОСОБА_6 певну кількість паливних талонів, таким чином увійшовши у довіру до останнього.
В подальшому, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, з метою протиправного збагачення, діючи в період воєнного стану, перебуваючи за своїм місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 протягом травня 2024 року в ході телефонних дзвінків та спілкування у соціальні мережі «Viber» з ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що паливних талонів в повному обсязі, відповідно до домовленості надано не буде, маючи на меті дезінформувати клієнта, створивши у нього позитивне уявлення про себе, як представника підприємства, не будучи працівником будь-якого підприємства, що здійснює продаж паливних талонів, вкотре запевнила ОСОБА_6 у своїй добросовісності та можливості придбати у неї талони на пальне за заниженими цінами.
В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи впевненим у правдивості її намірів щодо продажу паливних талонів, 27.05.2024 близько 16 год 00 хв, перебуваючи навпроти входу до Центрального універмагу, що за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 37 добровільно передав ОСОБА_4 грошові кошти готівкою в сумі 140000 гривень, а також 30.05.2024 близько 13 год 00 хв, перебуваючи за тією ж адресою передав грошові кошти ОСОБА_4 готівкою в сумі 200000 гривень за паливні талони у відповідності до їх домовленості.
Після цього, ОСОБА_4 , 19.06.2024 достовірно знаючи, що паливних талонів відповідно до домовленості у повному обсязі надано не буде, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 у значних розмірах, шляхом зловживання довірою, надіслала останньому паливні талони на суму 12000 гривень, розпорядившись рештою грошових коштів ОСОБА_6 у сумі 328000 гривень на власний розсуд.
Указану суму отриманих від ОСОБА_6 грошей ОСОБА_4 не повернула, дій спрямованих на їх повернення не вчиняла.
Далі, ОСОБА_4 , з метою переконати ОСОБА_6 у своїй добросовісності, як дебітора та надання вчиненому нею діянню цивільно-правового характеру, написала розписку про те, що винна 340000 гривень ОСОБА_6 та зобов`язується їх повернути до 04.07.2024, однак в подальшому, порушуючи попередні домовленості, грошових коштів ОСОБА_6 не повернула.
Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, діючи в умовах воєнного стану, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 328000 гривень, що є значним розміром, чим спричинила останньому майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім цього, в квітні 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 96 дізнався від знайомих про ОСОБА_4 , яка здійснює продаж паливних талонів мережі ПП «ОККО КОНТРАКТ» за нижче ринковою ціною, тому продовжив спілкування із ОСОБА_4 стосовно купівлі паливних талонів в ході телефонних дзвінків та у соціальній мережі «Viber».
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , шляхом зловживання довірою останнього, повторно, з метою протиправного збагачення, перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході телефонних дзвінків та спілкування у соціальні мережі «Viber» з ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що паливних талонів в повному обсязі, відповідно до домовленості, надано не буде, маючи на меті дезінформувати клієнта, створивши у нього позитивне уявлення про себе, як представника підприємства ПП «ОККО КОНТРАКТ», не будучи працівником будь-якого підприємства, що здійснює продаж паливних талонів, запевнила ОСОБА_9 у своїй добросовісності та можливості придбати у неї талони на пальне за заниженими цінами. 
В свою чергу, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 96, будучи впевненим у правдивості її намірів щодо продажу паливних талонів, 24.04.2024 о 15 год 19 хв перерахував грошові кошти в сумі 10300 гривень з банківської карти АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_1 на банківську карту АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , яку йому надала ОСОБА_4 . Крім того, 09.05.2024 о 20 год 06 хв, ОСОБА_9 перерахував грошові кошти в сумі 75050 гривень з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , яку йому надала ОСОБА_4 . А також, 25.05.2024 перерахував двома транзакціями о 17 год 31 хв грошові кошти в сумі 20000 гривень та о 17 год 33 хв грошові кошти в сумі 21500 гривень з банківської карти АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_1 на банківську карту АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , яку йому надала ОСОБА_4 .
Після цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що паливних талонів відповідно до домовленості у повному обсязі надано не буде, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , шляхом зловживання довірою останнього, надіслала останньому 29.04.2024 та 09.05.2024 паливні талони на суму 8850 гривень, розпорядившись рештою грошових коштів ОСОБА_9 у сумі 118000 гривень на власний розсуд.
Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, повторно заволоділа чужим майном, а саме грошовими коштами у сумі 118100 гривень, які належать ОСОБА_9 чим спричинила останньому майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім цього, 29.06.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_5 , дізналася від своєї знайомої ОСОБА_4 про те, що остання здійснює продаж паливних талонів мережі ПП «ОККО КОНТРАКТ» за нижче ринковою ціною, тому продовжила спілкування стосовно купівлі паливних талонів в ході телефонних дзвінків та у соціальній мережі «Viber».
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , шляхом зловживання довірою останньої, повторно, з метою протиправного збагачення, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в ході телефонних дзвінків та спілкування у соціальні мережі «Viber» з ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що паливних талонів в повному обсязі, відповідно до домовленості, надано не буде, маючи на меті дезінформувати клієнта, створивши у нього позитивне уявлення про себе, як представника підприємства ПП «ОККО КОНТРАКТ», не будучи працівником будь-якого підприємства, що здійснює продаж паливних талонів, запевнила ОСОБА_10 у своїй добросовісності та можливості придбати у неї талони на пальне за заниженими цінами.
В свою чергу, ОСОБА_10 , будучи впевненою у правдивості намірів ОСОБА_4 щодо продажу паливних талонів, 01.07.2024 о 10 год 53 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 здійснила переказ грошових коштів в сумі 6000 гривень з власної банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , яку їй надала ОСОБА_4 . Крім того, в подальшому, 06.07.2024 за проханням матері ОСОБА_11 , близько 13 год 20 хв, перебуваючи у подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_6 передала ОСОБА_4 грошові кошти готівкою у сумі 6150 гривень за паливні талони у відповідності до домовленості між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .
Після цього, ОСОБА_4 , 12.07.2024 достовірно знаючи, що паливних талонів відповідно до домовленості у повному обсязі надано не буде, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , шляхом зловживання довірою, надіслала останній паливні талони на суму 2000 гривень, розпорядившись рештою грошових коштів ОСОБА_10 у сумі 10150 гривень на власний розсуд.
Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, повторно заволоділа чужим майном, а саме грошовими коштами у сумі 10150 гривень, які належать ОСОБА_10 чим спричинила останній майнову шкоду на вказану суму.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України - повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство); за ч. 3 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому. 
Прокурором у судовому засіданні надано угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2026 року під час судового провадження між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024060400002189 від 16.07.2024, ОСОБА_4 визнала себе винною у зазначеному діянні, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому; у повторному заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.
Угодою визначено узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої встановлено, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Сторонами враховано, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, згідно з ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка має на утриманні одну неповнолітню дитину, є раніше не судимою в силу ст. 89 КК України, ставлення останньої до вчиненого, наявність пом`якшуючих обставини (щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку), бажання обвинуваченої звернути заставу на користь ЗСУ, а також позицію потерпілих, які претензій до обвинуваченої не мають, з врахуванням чого сторони узгодили покарання - за ч. 3 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; - за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання підозрюваній ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.
Прокурор у судовому засіданні підтримала угоду та просила суд її затвердити.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , надали суду заяви, згідно з яких не заперечили щодо затвердження судом угоди.
Адвокат ОСОБА_5 , захисник обвинуваченої ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі. Зазначила, що вірно розуміє зміст обвинувачення, яке їй пред`явлено, і визнає себе винуватою саме у тих діях, що викладені в угоді про визнання винуватості.
Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
Судом з`ясовано, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості від 30 січня 2026 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України - повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство); ч. 3 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Заставу, внесену заставодавцем ОСОБА_12 у розмірі 60650 гривень перерахувати на користь Благодійної Організації Благодійний Фонд «ПІДТРИМАЙ ТРЕТЮ ШТУРМОВУ».
У даному кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 слід залишити без розгляду.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої на користь держави 6367 грн 24 коп витрат на залучення експертів під час проведення судової експертизи.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 30 січня 2026 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання за
- ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Керуючись положеннями ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
У строк призначеного ОСОБА_4 покарання зарахувати строк її перебування під цілодобовим домашнім арештом за період з 08.04.2025 до 14.09.2025 із розрахунку три дні цілодобового домашнього арештуза один день позбавлення волі та строки її попереднього ув`язнення за періоди з 15.09.2025 до 18.09.2025 та з 26.09.2025 до 21.10.2025 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Заставу, внесену заставодавцем ОСОБА_12 в сумі 60650 (шістдесят тисяч шістсот п`ятдесят) гривень, після набрання вироком законної сили перерахувати на користь Благодійної Організації Благодійний Фонд "ПІДТРИМАЙ ТРЕТЮ ШТУРМОВУ". Код Одержувача: 45357712. Банк Одержувача: АТ "ОТП Банк" в м.Київ. МФО: 300528. Рахунок №: UA553005280000026001000035667.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишити без розгляду.
Речові докази:
- оптичні CD-R диски; документи по банківському рахунку клієнта АТ «ПУМБ»; копії та оригінали документів, які знаходилися у матеріалах кримінального провадження №12024065400002189 - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів під час проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 24 копійки.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя                 ОСОБА_1