Справа № 446/76/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання    ОСОБА_2 
номер кримінального провадження № 12025141420000238, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025 року
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с.Старий Яричів Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, пенсіонера, освіта професійно-технічна, одружений, раніше судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України,
з участю прокурора     ОСОБА_4 ,
обвинуваченого     ОСОБА_3 
захисника      ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янка-Бузька Львівської області кримінальне провадження №12025141420000238, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025 року 
В С Т А Н О В И В :
обвинувачений ОСОБА_3 , 10.09.2025 близько 16 години 00 годин, перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою трактора марки «МТЗ-82» реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з причепом-цистерною реєстраційний номер НОМЕР_2 , використовуючи систему закачування рідин вказаного причепа, викачав та розмістив у цистерні увесь вміст відходів (стічних вод, нечистот) з вигрібної ями та вирішив реалізувати свій протиправний умисел направлений на забруднення земель відходами шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля. 
Реалізуючи свій протиправний умисел, 10.09.2025 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_3 діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, в порушення ст. 13 Закону України «Про управління відходами», згідно якої відходи збираються, перевозяться та оброблюються залежно від їх виду, складу і властивостей у спосіб, що є безпечним для здоров`я людини та не завдає шкоди навколишньому природному середовищу, у тому числі: не становить загрози забруднення води, атмосферного повітря, ґрунту, для рослин і тварин, не спричиняє негативного впливу (незручностей) через шум і запах; не спричиняє негативного впливу на землі сільськогосподарського призначення, природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні; ст. 15 Закону України «Про управління відходами» згідно якої громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері управління відходами, запобігати забрудненню відходами навколишнього природного середовища; ст.46 Закону України «Про охорону земель», яка зобов`язує громадян забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення; ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», яка зобов`язує громадян здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, забрудненню навколишнього середовища, використовуючи вище вказаний трактор марки «МТЗ-82» реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з причепом-цистерною реєстраційний номер НОМЕР_2 вивіз та злив увесь вищезазначений вміст відходів (стічних вод, нечистот) на несформовану земельну ділянку комунальної власності, розташовану між ділянками із кадастровими номерами 4622182300:06:000:0153 та 4622186200:05:000:0417, тим самим спричинив забруднення ґрунтів площею 0,0002 га відходами, шкідливими для життя, здоров`я людей тадовкілля, а саме шкідливими речовинами (амонію, фосфатів), які містилися у злитих на ґрунт відходах, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля. 
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив забруднення земель відходами шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.239 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України , визнав повністю та надав суду пояснення, які повністю підтвердили обставини, що викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що вивіз та злив стічні води на земельну ділянку. Обвинувачений пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому і йому дуже шкода, що так вийшло. Просив суд суворо його не карати.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України.
З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України , його вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустимими та належними.
Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення, доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 забруднення земель відходами шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.239 КК України.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує наступне.
Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості,обґрунтованості та індивідуалізації покарання і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення,яке відповіднодо ст.12КК України,є нетяжким злочином, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, одружений, на обліку у лікаря-наркологата лікаря-психіатране перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України,згідно з якими покарання має на меті не тільки кару,а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень якзасудженими, так і іншими особами, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу межах санкції ч. 1 ст. 239 КК України, 
Разом з тим ОСОБА_3 16.10.2025 був засуджений Кам"янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч.1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17.000 гривень та оплатив штраф добровільно.
Відтак, на думку суду ОСОБА_3 слід призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Так, вирішуючи питання долі речових доказів зокрема трактора марки «МТЗ-82» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпа-цистерни коричневого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , щодо якого прокурор просив застосувати спецконфіскацію, суд виходив з такого.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».
Зокрема, порушення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через застосування конфіскації, яка формально ґрунтувалася на положеннях національного закону, але за обставин конкретної справи була визнана «неспівмірною», оскільки покладала на заявника «надмірний індивідуальний тягар», було встановлено у справі «Ісмайлов (Ismayilov) проти російської федерації» від 06 листопада 2008 року.
Відповідно до ч. 1ст. 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 цього Закону, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
У статті 8 КПК зазначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Відповідно до положень частин 1, 5 ст. 3 КК законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Отже, при застосуванні конфіскації майна в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».
Разом із тим, відповідно до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
В межах даної справи встановлено, що сума шкоди, яка завдана даним кримінальним правопорушенням становить 5 (п"ять) гривень 70 (сімдесять копійок) грн., що є значно менше вартості трактора марки «МТЗ-82» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпа-цистерни реєстраційний номер НОМЕР_2 , який як повідомив у судовому засіданні обвинувачений є єдиним знаряддям заробітку для нього та членій його сім"ї. Крім того, у даній справі відсутні будь-які претензії матеріального характеру до обвинуваченого зі сторони представника потерпілого.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать, що застосування спецконфіскації в даному випадку становитиме непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод.
До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від 02.06.2020 у справі № 748/1457/19.
Тому, суд вважає, що такий трактор та причіп-цистерну необхідно повернути його власнику, а не конфісковувати.
Арешт, накладений згідно з ухвалами слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень - в дохід держави.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначеного вироком Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 жовтня 2025 року остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 34 000 (тридцятиь чотири тисячі ) гривень в дохід дежави, захарувавши повністю відбуте ним за попередній вироком покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадянв сумі 17 000 гривен. 

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.09.2025 – скасувати після набрання вироком законної сили.
Речові докази: трактор марки «МТЗ-82» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 ; причіп-цистерни коричневого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 ;свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 - залишити власнику ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя           ОСОБА_6