Справа № 303/4076/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

23 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.
за участі секретаря судового засідання: Савинець В.Ю. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Криворучко Лариса Сергіївна, на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2025 року, постановлену головуючим суддею Кость В.В., в справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, Служба у справах дітей Мукачівської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком

встановив:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, Служба у справах дітей Мукачівської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком.
Та ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 11 серпня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кунак Н.О., заявив клопотання про призначення у цій справі судово-психологічної експертизи.
Необхідність задоволення клопотання обґрунтовував доводами відносно потреби у з`ясуванні думки дітей з приводу вимоги за предметом зустрічного позову, що буде сприяти повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи, з метою доведення особистої прихильності дітей до кожного з батьків.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2025 року клопотання представника позивача за зустрічним позовом задоволено частково та призначено у справі судово-психологічну експертизу.
На вирішення експерта покладено такі питання:
- Які індивідуально-психологічні особливості має дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
- Яке ставлення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до матері та батька? До кого з батьків більш прихильна дитина? Як проявляється прихильність до кожного з батьків?
- Чи є підстави вважати, що прихильність дитини ОСОБА_3 до батька - ОСОБА_2 , сформована під впливом матері - ОСОБА_1 ?
- Які відкриті та приховані побажання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо місця проживання з кожним із батьків?
- Чи спроможна малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку ставленню кожного з батьків до неї та виявляти прихильність до когось з батьків?
- Які індивідуально-психологічні особливості має дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?
- Яке ставлення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до матері та батька? До кого з батьків більш прихильна дитина? Як проявляється прихильність до кожного з батьків?
- Чи є підстави вважати, що прихильність дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до батька сформована під впливом матері ОСОБА_1 ?
- Які відкриті та приховані побажання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо місця проживання з кожним із батьків?
У задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено.
Проведення експертизи доручено експертам Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (88018 м. Ужгород, вул. Слов`янська набережна, 25).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Криворучко Л.С., оскаржила таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та повернути без розгляду клопотання ОСОБА_2 про призначення судово-психологічної експертизи.
Вказує, що представником ОСОБА_2 , адвокатом Кунак Н.О., в порушення вимог закону, було подано клопотання про призначення в справі судово-психологічної експертизи в паперовому вигляді, а не в електронному в ЄСІТС «Електронний суд», при цьому адвокат зобов`язаний законом подавати документи в електронному вигляді. Вважає, що клопотання адвоката з цих підстав підлягає поверненню без розгляду.

В судове засідання з`явилась ОСОБА_1 , яка просила колегію суддів розглядати справу за відсутності її представника адвоката Криворучко Л.С. оскільки не може з нею зв`язатись.
З`явились також ОСОБА_2 та його адвокат Кунак Н.О., які не заперечували стосовно продовження розгляду справи за відсутності адвоката Криворучко Л.С.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню за наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Та ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Так з приписів ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 78, 79 і 80, ч.ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Кунак Н.О. про призначення судово-психологічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для правильного та об`єктивного вирішення заявлених позовних вимог як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом належить дослідити експертний висновок наряду з іншими доказами стосовно ставлення дітей до батьків в контексті заявлених позовних вимог, тому у справі належить провести відповідну експертизу для встановлення індивідуально-психологічних особливостей дітей і батьків та наявність дійсного психоемоційного стану дітей. Судом першої інстанції відхилено доводи адвоката Криворучко Л.С. з приводу залишення без розгляду клопотання ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Кунак Н.О. про призначення судово-психологічної експертизи у зв`язку з тим, що адвокат Кунак Н.О. має зареєстрований Електронний кабінет в системі ЄСІТС, а частина восьма статті 14 ЦПК України не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. 
З такими доводами суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з наступних мотивів. 

У ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що 30.05.2025 року ОСОБА_1. звернулась у суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, Служба у справах дітей Мукачівської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю.
В свою чергу 20.06.2025 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком.
Та ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 11 серпня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 .
У ході проведення підготовчого судового засідання 21.08.2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Кунак Н.О. подала суду письмове клопотання в паперовій формі від 21.08.2025 року про призначення у справі судово-психологічної експертизи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд виходить з наступного.
Так, доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що адвокат Кунак Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала в паперовій формі клопотання про призначення у справі судово-психологічної експертизи, тоді як повинна була подати таке в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд в ЄСІТС», що передбачено частиною шість статті 14 ЦПК України. Тому, подане адвокатом Кунак Н.О. зазначене клопотання в паперовій формі повинно б було бути повернуто без розгляду судом першої інстанції. 
Проте, апеляційний суд не погоджується з такими доводами апеляційної скарги з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи адвокат Кунак Н.О. здійснює свою правничу діяльність на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія ЗР №21/1507 виданого 20.06.2018 року.
В даній справі адвокат Кунак Н.О. надає ОСОБА_2 правову допомогу відповідно до Ордеру на надання правничої допомоги від 06.06.2025 року на підставі Договору про надання правничої допомоги за № 11/2025 від 15.05.2025 року.
На виконання вимог частини шостої статті 14 ЦПК України адвокат Кунак Н. О. зареєструвала свій Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що забезпечує їй обмін документами.
Згідно відповіді за № 13751225 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, яка сформована 21.08.2025 року засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» слідує, що фізична особа ОСОБА_5 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, який зареєстровано 11.06.2022 о 10:38 год.
Подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Криворучко Л.С. покликалась на те, що при задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи судом першої інстанції не враховано висновок Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2023 року в справі № 204/2321/22.
«У даній справі Великій Палаті Верховного Суду належало дати відповідь на питання щодо правомірності повернення апеляційної скарги, поданої з використанням офіційної електронної адреси суду із засвідченням кваліфікованим електронним підписом, а не через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» у разі реєстрації скаржника у цих підсистемах та технічних проблемах із їхньою роботою, які унеможливили подання апеляційної скарги через ці підсистеми.
Обставини справи були пов`язані з тим, що ухвалою від 28 квітня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою від 18 травня 2022 року Дніпровський апеляційний суд залишив без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року до надходження справи. Ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху суд мотивував тим, що до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року. Зазначив, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Послався на те, що апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються апеляційному суду через місцевий суд, який ухвалив оскаржене судове рішення. Виходив з того, що апеляційна скарга подана без додержання вимог ЦПК України й залишив апеляційну скаргу без руху з повідомленням про це заявника до витребування справи з місцевого суду.
Проте, ухвалою від 20 травня 2022 року Дніпровський апеляційний суд повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2022 року. Ухвалу про повернення апеляційної скарги мотивував тим, що апеляційна скарга не містить підпису особи, що її подала. Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Виходячи з хронології подій щодо постановлення судом процесуальних рішень, такі стосувались повернення апеляційної скарги, поданої з використанням офіційної електронної адреси суду із засвідченням кваліфікованим електронним підписом, а не через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» у разі реєстрації скаржника у цих підсистемах».

В постанові від 12 жовтня 2021 року в справі № 233/2021/19 Велика Палата Верховного Суду конкретизувала свої висновки щодо питання про визначення подібності правовідносин (подібність відносин). 
Зокрема для цілей застосування приписів процесуальних законів щодо подібності правовідносин важливо встановити критерії її визначення. Велика Палата Верхового Суду звертає увагу на те, що слово «подібний» в українській мові має такі значення: такий, який має спільні риси з ким-, чим-небудь, схожий на когось, щось; такий самий; такий, як той (про якого йде мова). Тому термін «подібні правовідносини» може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші.
Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини», зокрема пункту 1 частини другої статті 389 (пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України; пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України) та пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України (пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України; пункту 5 частини першої статті 339 КАС України) таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. На те, що зміст спірних правовідносин визначальний для їхнього порівняння на предмет подібності вказує, зокрема, частина дев`ята статті 10 ЦПК України щодо можливості застосування аналогії закону, якщо правовідносини подібні саме за змістом.
Подібність спірних правовідносин, виявлена одночасно за трьома критеріями, означатиме тотожність цих відносин (однакового виду суб`єкти, однаковий вид об`єкта й однакові права та обов`язки щодо нього). Але процесуальний закон не вимагає встановлювати тотожність. У визначених випадках (частина дев`ята статті 10, пункт 10 частини першої статті 252, пункти 1, 2 і 3 частини другої статті 389, абзаци другий та третій пункту 5 частини другої статті 392, пункт 5 частини другої статті 394, пункти 4, 5 частини першої статті 396, частин перша-четверта, пункти 2, 3 частини шостої статті 403, частина четверта, шоста-сьома статті 404, підпункт 7 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України; частина десята статті 11, пункт 7 частини першої статті 228, пункти 1, 2, 3 частини другої статті 287, абзаци другий-третій пункту 5 частини другої статті 290, пункт 5 частини першої статті 293, пункти 4, 5 частини першої статті 296, частини перша-четверта, пункти 2, 3 частини шостої статті 302, частини четверта, шоста-сьома статті 303, підпункт 7 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України; частина шоста статті 7, пункт 5 частини другої статті 236, пункти 1, 2, 3 частини четвертої статті 328, абзаци другий, третій пункту 4 частини другої статті 330, пункт 6 частини першої статті 333, пункти 4, 5 частини першої статті 339, частини перша-четверта, абзаци другий-третій частини шостої статті 346, частини четверта, шоста-сьома статті 347, підпункт 8 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України) необхідно встановити подібність правовідносин (відносин), що з огляду на значення слова «подібний» не завжди означає тотожність. 
Конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

За обставинами справи, яку зараз переглядає апеляційний суд встановлено, що під час проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання адвокат Кунак Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала суду в паперовій формі клопотання про призначення судово-психологічної експертизи датоване 21.08.2025 року. Зі змісту протоколу судового засідання в режимі конференції від 21.08.2025 вбачається, що адвокат Кунак Н.О. перед початком підготовчого судового засідання суду заявила, що клопотання буде заявлено лише після того як від органу опіки та піклування надійде до суду висновок відносно зустрічного позову. Позаяк такий висновок ще не прийнято, тому адвокат Кунак Н.О. клопотала про оголошення перерви до отримання судом такого висновку, оскільки це має значення для подання майбутнього клопотання. Під час з`ясування думок представників сторін та третьої особи, суд уточнив у адвоката Кунак Н.О. чи існують в останньої обставини, які перешкоджають їй заявити те клопотання яке бажає заявити після отримання судом висновку органу опіки та піклування. Та після цього адвокат Кунак Н.О. заявила, що такі перешкоди відсутні та одразу заявила клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, шляхом подання суду в письмовій формі даного клопотання. Зазначена хронологія проведення підготовчого судового засідання вказує на те, що таке клопотання в письмовій формі було безпосередньо подано адвокатом Кунак Н.О. в самому підготовчому судовому засіданні, виходячи з тих фактичних обставин які склались в даному судовому засіданні. 

За наведених обставин, вирішуючи наявність подібності правовідносин, а саме зважуючи на правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, апеляційний суд дійшов до думки, що такі не містять тотожних рис правовідносин, які б були подібними за своїм юридичним змістом та сукупністю суб`єктивних і об`єктивних елементів спірних правовідносин.
Відтак, колегія суддів вважає, що висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2023 року в справі № 204/2321/22 не є подібними з правовідносинами, що наявні в переглядаємій справі № 303/4076/25, тому не є релевантними до спірних правовідносин. 

Щодо подання клопотання представником ОСОБА_2 адвокатом Кунак Н.О. про призначення судово-психологічної експертизи 
Виходячи із загальних норм абзаців першого, другого частини шостої статті 14 ЦПК України - адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
За правилами частин першої, другої статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
У частині четвертій статті 183 ЦПК України йдеться про те, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.
Відповідно до приписів абзаців першого, другого частини восьмої статті 14 ЦПК України, реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Системний аналіз наведених процесуальних норм не містить заборон для подання клопотання до суду в письмовій формі особою, яка має зареєстрований Електронний кабінет в ЄСІТС. Більше того, сторона чи її представник на свій розсуд визначає в якій формі подавати відповідне клопотання. Крім цього, зазначені процесуальні норми визначають процесуальні наслідки тільки для особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), але цього не зробила.
В даній справі яку переглядає апеляційний суд представник ОСОБА_2 адвокат Кунак Н.О. зареєструвала свій Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС ще 11.06.2022 о 10:38 годині. Відтак, вищезазначені норми не передбачають процесуальних наслідків для адвоката, який зареєстрував свій Електронний кабінет, у виді повернення клопотання без розгляду.
Крім цього, колегія суддів наголошує ще раз на тім, що представник ОСОБА_2 адвокат Кунак Н.О. подала в паперовій формі клопотання про призначення судово-психологічної експертизи безпосередньо в ході проведення підготовчого судового засідання виходячи з тих фактичних обставин, які виникли під час такого розгляду. 
Колегія суддів зазначає також те, що представник ОСОБА_1 адвокат Криворучко Л.С. в порядку відеоконференцзв`язку приймала участь в попередньому судовому засіданні 21.08.2025, але не заперечувала щодо неможливості продовження попереднього судового розгляду зазначеної справи з мотивів необхідності її ознайомлення зі змістом поданого адвокатом Кунак Н.О. письмового клопотання в паперовій формі, хоч і висловила свою позицію з приводу повернення клопотання без розгляду як поданого в неналежний спосіб.
Відтак, колегія суддів зазначає, що подання представником ОСОБА_2 адвокатом Кунак Н.О. в паперовій формі клопотання про призначення судово-психологічної експертизи не призвело до процесуального обов`язку в суду стосовно повернення такого без розгляду, а тим більше не вплинуло на права ОСОБА_1 та її представника адвоката Криворучко Л.С. в частині ознайомлення зі змістом такого клопотання та наявності можливості висловити свою позицію з приводу такого клопотання. 

В частині четвертій статті 15-1 ЗУ Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року за № 1402-VIII зазначено, що Суди, Вища рада правосуддя, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, їх органи проводять розгляд справ за матеріалами в електронній формі. Процесуальні та інші документи і докази у паперовій формі не пізніше наступного дня з дня їх надходження до суду, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, їх органів переводяться в електронну форму та долучаються до матеріалів електронної справи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У випадку необхідності відповідний орган може витребувати, оглянути та залучити до матеріалів справи документ у паперовій формі. Подані до відповідного органу паперові документи зберігаються у додатку до електронної справи.
А в пункті 124 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (Затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року за № 1845/0/15-21) передбачено що, у разі надходження заяви учасника справи щодо ознайомлення з матеріалами справи чи окремими документами в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» суд, який отримав таку заяву, забезпечує сканування відповідних матеріалів справи чи окремих документів у паперовій формі, що перебувають у такому суді, та долучає їх до матеріалів електронної судової справи.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Криворучко Л.С. покликається на те, що суд першої інстанції на момент подання нею апеляційної скарги так і не відсканував клопотання в паперовій формі, що на її думку не дозволило їй більш детально навести доводи обґрунтування необхідності скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Як наведено в пункті один частини першої статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.
Позивач за первісним позовом і відповідач за стрічним позовом ОСОБА_1 мала можливість скористатись своїм правом на ознайомлення з клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи яке міститься в матеріалах справи за не проведення судом першої інстанції дій з відсканування такого в електронній формі та передати копію такого клопотання в паперовій формі безпосередньо своєму представнику адвокату Криворучко Л.С. для ознайомлення.
Сам по собі факт нездійснення судом першої інстанції дій по відскануванню та переведенню клопотання в паперовій формі у електронну форму хоч і не відповідає законодавчим нормам, проте дана обставина не позбавила ОСОБА_1 та її адвокат Криворучко Л.С. подати апеляційну скаргу, що саме по собі не вплинуло на законність оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів повторно зазначає, що доводи апеляційної скарги, які викладено на 14 аркушах зводяться до того, що суду першої інстанції слід було повернути без розгляду клопотання подане адвокатом не через Електронний кабінет. 
Інших доводів, міркувань чи заперечень з приводу необхідності призначення у справі судово-психологічної експертизи, апеляційна скарга не містить, тому колегія суддів і неспроможна надавати таким правову оцінку.
Та позаяк, інших доводів, які б давали підставу для висновків, що ухвала суду першої інстанції постановлена в супереч вимог норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не містить, то звідси, слід визнати, що така скарга не є обґрунтованою у спірних правовідносинах. 
Разом з наведеним, слід наголосити на тім, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
Апеляційний суд з огляду на викладене зазначає, що скаржнику надано вичерпну відповідь на всі вагомі, ключові та доречні питання, порушені в апеляційній скарзі. 
А звідси, доводи апеляційної скарги у спірних правовідносинах не являються тими обставинами, які б слугували підставою для колегії суддів стосовно відхилення заявленого клопотання про призначення експертизи, та не впливають на правові висновки у спірних правовідносинах і не спростовують викладеного вище.
Тож, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами процесуального права, та постановив законне й обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити на підставі приписів статті 375 ЦПК України, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись нормами статті 367, пункту 1 частини 1 статті 374, статей 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Криворучко Лариса Сергіївна, залишити без задоволення. 

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2025 року про призначення судово-психологічної експертизи, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 01 січня 2026 року.

Суддя-доповідач: 

Судді :