Справа №: 343/2431/25 
Провадження №: 2-о/343/7/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді - Тураша В. А.,
секретаря судового засідання - Лукань О.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Брошнів-Осадська селищна рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення: факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Керницький В.М., звернувшись 05.12.2025, в Долинський районний суд із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Брошнів-Осадська селищна рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення: факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів, просить ухвалити рішення, яким :
-встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є мамою ОСОБА_1 ;
- встановити факт, що Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ІФ №075187 та серії ІФ №075188, видані на ім`я ОСОБА_3 , належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявлені вимоги мотивує тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама заявниці ОСОБА_1  - ОСОБА_2 .
Ще за життя, 16 лютого 2006 року, мама заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт посвідчено в Раківській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області 16.02.2006 року за №20.
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, до складу якого входять дві земельні ділянки в с.Раків, які належали їй на праві власності на підставі рішення сесії Раківської сільської ради.
Оскільки заявниця ОСОБА_1  не обробляє вище вказані земельні ділянки, то вирішила надати їх в оренду фермеру. При укладенні договору оренди, юрист фермера їй повідомив, що стосовно даних земельних ділянок між нею та фермерським господарством не може бути укладено договір оренди, так як акти на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_3 , а свідоцтво про смерть, яке оформлено на підставі паспорта громадянина України оформлено на ОСОБА_2 .
Письмову відмову надати фермер відмовився, пояснивши, що такі питання непоодинокі і їх вирішують у суді.
Таким чином, під час оформлення Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ІФ №075188 та серії ІФ №075187 було допущено помилку в написанні імені матері заявниці, так як відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке було видавано на підставі паспорта громадянина України ім'я матері заявниці - ОСОБА_2 , проте в Державних актах на право власності на земельні ділянки вказано " ОСОБА_4 " замість " ОСОБА_5 ", що ставить під сумнів належність мамі спадкового майна, а саме даних земельних ділянок та створює заявниці перешкоди в розпорядженні ними.
Довести той факт, що матері заявниці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належали правовстановлюючі документи, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №075187 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 0,124 га та Державний акт направо власності на земельну ділянку серії ІФ №075188 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 0,144 га у межах згідно з планом, що розташовані на території Раківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області в позасудовому порядку не виявляється можливим, тому для встановлення даного факту ОСОБА_1 змушена звернутися з цією заявою до суду.
Крім того, у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 при його оформленні теж було допущено помилку у написанні імені її мами, а саме: у графі мати замість " ОСОБА_2 " зазначено " ОСОБА_3 ", що також ставить під сумнів той факт, що ОСОБА_2 є її мамою.
У зв`язку із вказаними розбіжностями у свідоцтві про народження ОСОБА_1 виникли труднощі при здачі в оренду земельних ділянок. Крім того, ОСОБА_1 стало відомо, що при оформленні права власності на земельні ділянки нотаріусом їй буде відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки існують розбіжності в написанні імені мами у свідоцтві про смерть, заповіті та у свідоцтві про народження ОСОБА_1 .
Дані розбіжності мають правові наслідки для заявниці, оскільки вона не може в повній мірі реалізувати своє право розпорядження земельними ділянками, а також згодом оформити земельні ділянки на себе. 
У зв`язку із вище викладеним для встановлення факту, що ОСОБА_2 , яка зазначена у свідоцтві про народження заявниці серії НОМЕР_3 , яке видане 14.10.1954 Долинським відділом ЗАГСу, як " ОСОБА_3 ", є мамою заявниці, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду, оскільки в поза судовому порядку в неї відсутня можливість довести даний факт  (а.с.1-2).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 цивільна справа № 343/2431/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Брошнів-Осадська селищна рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення: факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів, передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.20).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/2431/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Брошнів-Осадська селищна рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення: факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів. Призначено судове засідання у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області, м.Долина вул. Обліски 115, Івано-Франківської області (а.с.23).
Заявниця  ОСОБА_1 та її представник адвокат Керницький В.М. (договір про надання правничої допомоги від 20.01.2025 а.с.17, ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1107462 від 18.07.2025 а.с.18) в судове засідання на повторний виклик не з`явились, хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку.
Представник заявниці  ОСОБА_1 - адвокат Керницький В.М.,20.01.2026 подав в Долинський районний суд заяву, згідно якої просив розгляд даної справи проводити у відсутності заявниці та її представника. Вимоги викладені в заяві підтримують (а.с.32).
Представник заінтересованої особи: Брошнів-Осадська селищної ради в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить розписка про отримання поштового відправлення (а.с.25). 07.01.2026 на електронну пошту суду представник заінтересованої особи скерував заяву, згідно якої вказав, що Брошнів-Осадської селищної ради заявлені вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без участі представника Брошнів-Осадської селищної ради, а рішення по справі прийняти у відповідності до Закону з дотриманням засад і правил судочинства (а.с.26).
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При цьому, з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулось за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
П.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно роз`яснення , які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо ствердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.
Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 07.03.2025, свідчить про те, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
Після смерті  ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом, на отримання якої претендує її дочка, заявниця ОСОБА_1 , яка 04.05.1974 у зв`язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_6 змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 04.05.1974 (а.с.13).
Відповідно до копії заповіту, посвідченого 16 лютого 2006 року секретарем Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області А.Ваків, зареєстрованого в реєстрі за №20,  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Долинським РВ УМВС 30.10.1997 року, жителька с.Раків Долинського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй за законом, і на що вона матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с.8).
Як слідує з матеріалів справи після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, до якого входять дві земельні ділянки в с.Раків, які належали їй на праві власності, про що свідчить копія рішення 17 сесії ХХІ скликання Раківської сільської ради про передачу земель у приватну власність та користування від 18 грудня 1993 року (а.с.14).
Однак, як встановлено в судовому засіданні, при оформленні Державних актів на право власності на вказані земельні ділянки було допущено помилку у написанні імені матері заявниці, а саме такі видано на ім'я " ОСОБА_3 ", про що свідчать: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №075187 від 02.09.2003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,124 га (а.с.15) та Державний акт направо власності на земельну ділянку серії ІФ №075188 від 02.09.2003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,144 га (а.с.16).
Крім того, у свідоцтві про народження заявниці ОСОБА_9 , 

ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 від 14.10.1954, теж допущено помилку в написанні імені її мами, а саме: у графі мати помилково вказано " ОСОБА_3 " (а.с.9), що також ставить під сумнів той факт, що ОСОБА_2 є матір`ю заявниці.
Разом з тим, факт родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та померлою  ОСОБА_2 підтверджується, зокрема:
копією свідоцтва про народження матері заявниці, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_7 від 02.12.1975 (а.с.10), де в графі батько записано: " ОСОБА_11 ", мати: " ОСОБА_12 "; 
копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 , виданого повторно 27.10.1994, з якого вбачається, що ОСОБА_10 після укладення шлюбу з ОСОБА_13 було присвоєно прізвище " ОСОБА_7 " (а.с.12);
копією свідоцтва про народження заявниці, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 від 14.10.1954, де серед іншого в графі батько записано: " ОСОБА_13 " (а.с.9);
копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 04.05.1974, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_9 у зв`язку із укладенням шлюбу з ОСОБА_6 присвоєно прізвище " ОСОБА_8 " (а.с.13).
Відтак судом встановлено, що у свідоцтві про народження заявниці, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 від 14.10.1954, де в графі батько записано: " ОСОБА_13 ", у графі мати помилково вказано " ОСОБА_3 ", замість " ОСОБА_2 ".
Вказана обставина ставить під сумнів той факт, що ОСОБА_2 є матір`ю заявниці ОСОБА_1 .
Таким чином, ОСОБА_1 просить встановити факт, що  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була її матір`ю.
Отже, встановлення факту родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_2 породить для заявниці юридичні наслідки, оскільки вона зможе оформити спадщину після смерті матері та здати в оренду успадковані земельні ділянки, що належали її матері на праві власності, що на даний час вона не може зробити через розбіжність написання імені її матері у правоустановлюючих документах.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що у свідоцтві про народження заявниці серії НОМЕР_3 від 14.10.1954 (а.с.9), у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ №075187 від 02.09.2003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,124 га (а.с.15) та у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ №075188 від 02.09.2003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,144 га (а.с.16) помилково записано ім`я матері заявниці ОСОБА_1 як " ОСОБА_3 " замість правильного " ОСОБА_2 ".
Відтак, враховуючи, що серед іншого предметом розгляду справи є встановлення факту родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та її матір`ю, спадкодавицею ОСОБА_2 , суд при розгляді справи виходить з того, що згідно з ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт родинних відносин заявниці ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 , як доньки і матері, адже досліджені судом письмові докази не викликають у суду розумних сумнівів та об`єктивно підтверджують вказаний факт.
Беручи до уваги те, що встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення, а саме для оформлення права на спадкове нерухоме майно та вільне розпорядження таким майном, суд вважає, що заявлені вимоги в цій частині позову є підставними і обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.
Розглядаючи вимоги щодо встановлення факту, що має юридичне значення: факту належності правовстановлюючих документів, суд виходить з такого.

У відповідності до вимог п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 
З п. 12 вказаної постанови вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Згідно з листа ВСУ 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
З досліджених в судовому засіданні та вищеописаних документах, зокрема у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ №075187 від 02.09.2003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,124 га (а.с.15) та у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ №075188 від 02.09.2003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,144 га (а.с.16) встановлено, в таких допущено помилку у записі імені матері заявниці ОСОБА_1 , а саме їх видано на ім`я " ОСОБА_3 ", хоча така є " ОСОБА_2 ".
Таким чином судом встановлено, що при видачі вищевказаних Державних актів в них була допущена граматична описка (помилка) в написанні імені матері заявниці, а саме зазначено її ім`я не " ОСОБА_2 ", а " ОСОБА_3 ".
Дана описка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд.
Відтак, предметом розгляду вказаної частини заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме Державного акта серії ІФ №075187 від 02.09.2003 та Державного акта серії ІФ №075188 від 02.09.2003, які необхідні заявниці для підтвердження факту належності їй даних документів.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючих документів, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право, суд вважає, що заяву 

ОСОБА_1 в цій частині теж слід задовольнити, оскільки її вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи.
Встановлення факту належності вищевказаних Державних актів має для заявниці юридичне значення, оскільки наявність невірного написання імені її матері у правовстановлюючих документах позбавляє її можливості реалізувати своє право на оформлення спадкових прав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 76, 77, 81, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Брошнів-Осадська селищна рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення: факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів- задоволити.
Встановити юридичний факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , є мамою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №075187 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,124 га та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №075188 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,144 га, виданих 02 вересня 2003 року на ім`я " ОСОБА_3 ".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , жителька АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Брошнів-Осадська селищна рада, код ЄДРПОУ 04355102, вул.22 Січня, смт Брошнів-Осада Калуського району Івано-Франківської області,77613.

Суддя: