Провадження № 3/734/1/26 Справа № 734/1246/25 

ПОСТАНОВА
іменем України

21 січня 2026 року селище Козелець
Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участю секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Полянчука В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-

в с т а н о в и в:
15.03.2025 о 19 год. 10 хв. на 74 кілометрі автодороги Київ-Вишгород—Десна-Чернігів Чернігівська область Чернігівській район водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SsangYong Rexton д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав повністю та пояснив, що 15.03.2025 у післяобідній час був на святі у товариша по службі. Вживши алкоголь, пішов до свого автомобіля на заднє сидіння відпочивати. На його прохання прибув знайомий ОСОБА_2 , який сів за кермо автомобіля і повіз його. Прокинувся він від удару. Вийшовши з автомобіля побачив, що авто зіткнулося з деревом. В автомобілі крім нього нікого не було. По лобовому склу було видно, що той, хто перебував за кермом отримав пошкодження. Він зателефонував дружині. Від удару у нього йшла кров з носа. Пізніше на місце приїхав автомобіль «Швидкої», але від допомоги він відмовився. Працівникам поліції пояснив, що не керував автомобілем, а водієм була інша особа. Оскільки не був за кермом, то на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння відмовився. 
У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_2 пояснив, що у березні 2025 року у побратима була помовка, де вони випивали. Після вжиття спиртного на прохання ОСОБА_1 він викликав у якості водія для останнього ОСОБА_3 . Він з ОСОБА_4 перебували на задньому сидінні автомобіля, коли прибув ОСОБА_5 і повіз їх. Подільші події йому не відомі. Наступного дня він дізнався, що сталася ДТП за участю автомобіля Однолька. 
У судовому засіданні допитаний у якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що досвіду курування автомобілем не має. Одного разу, дату він не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_6 і попросив відвезти однолика, який був у стані алкогольного сп`яніння. Прибув він на місце святкування приблизно о 18:30 год. Однолько перебував на задньому сидіння свого автомобіля. Сівши за кермо, набрав швидкість близько 90 км/год., після чого не впорався з керуванням на повороті, і лівим боком зачепив кілька дерев. Після цього вийшов з автомобіля і направився до свого місця проживання. Однолько залишився в автомобілі. 
Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 сть.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин є виключно припущенням та не ґрунтується на доказах. Відтак, оскільки ОСОБА_1 не здійснював керування автомобілем, тому він не може бути суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення. У зв`язку із зазначеним, вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була безпідставною та протиправною. Також звертає увагу суду на те, що ним в інтересах ОСОБА_1 було подано адміністративний позов про скасування постанови серії ЕНА №4278805 від 15.03.2025 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Також захисник вважає, що поліцейськім були внесені додаткові записи до протоколу після його складання, що є підставою для визнання його неналежним доказом. Крім цього, направлення та проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які виконують обов`яз0кі військової служби не належать до повноважень працівників поліції. Захисник також звертає увагу суду на те, що у матеріалах відсутнє направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я та зазначає, що рапорт поліцейського не належним і допустимим доказом. У разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, захисник просить вирішити питання щодо можливості застосувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст.69 КК України, в межах санкції у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами. 
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 272508 від 15.03.2025 року, відповідно до якого 15.03.2025 о 19 год. 10 хв. на 74 кілометрі автодороги Київ-Вишгород—Десна-Чернігів Чернігівська область Чернігівській район водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SsangYong Rexton д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №4278805 від 15.03.2025, якою ОСОБА_1 був визнаний винним у тому, що 15.03.2025 о 19 год. 10 хв. на 74 кілометрі автодороги Київ-Вишгород—Десна-Чернігів Чернігівська область Чернігівській район він, керуючи транспортним засобом SsangYong Rexton д.н.з. НОМЕР_1 не пред`явив посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили і є чинною;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких перебуваючи на чергуванні на 6-му КПП до нього постукав невідомий військовий та повідомив, що сталася ДТП. Підбігли до авто, обличчя водія в крові, водій був сам в автомобілі. Після того, як подзвонили черговому, водій авто почав тікати, він біг до 4-го КП до хлопців, щоб зупинити водія автомобіля, після чого викликали поліцію. 
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких він є військовослужбовцем та 15 березня 2025 року ніс службу на 4-му КП, близько 19:00 почув звук удару, зателефонував ОСОБА_9 , який повідомив, що сталася ДТП і він пішов на місце ДТП. На той час на місці події перебував черговий, перехожий та чоловік у військовій формі з розбитим обличчям. Як тільки останній зрозумів, що на місце буде викликана поліція, він хотів швидко піти та почав рух в сторону КПП №4, на прохання залишитися не реагував. В автомобілі поряд нікого не було. Особу було притримано до приїзду поліції;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Козелецька ЛІЛ від 15.03.2025 у зв`язку із виявленням поліцейським у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Огляд не проводився;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів до якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився; 
- довідкою про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 17.12.2020 року;
- постановою Козелецького районного суду від 22 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а саме за те, що віфн 15 березня 2025 року о 19 год. 10 хв. на автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів, 74 км., Чернігівського району Чернігівської області, керував транспортним засобом SsangYong Rexton д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, на заокругленні дороги здійснив з`їзд нау=збіччя та здійснив наїзд на дерево. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками;
- постановою Чернігівського апеляційного суду від 26 червня 2025 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 травня 2025 року щодо нього без змін. Даною постановою підтверджено встановлені фактичні обставини судом першої інстанції, які викладені у оскаржуваній постанові
- дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з боді-камери поліцейського, із якого вбачається, як ОСОБА_1 заперечує керування ним транспортним засобом. Йому працівник поліції повідомляє, що є два свідки, які прямо вказали, що саме він вчинив ДТП перебуваючи за кермом автомобіля та зачитує їх письмові пояснення ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, поліцейський кілька разів пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, оскільки у нього є відповідні ознаки. При цьому йому роз`яснюють наслідки відмови. На це ОСОБА_1 заявляє, що оскільки транспортним засобом не керував, тому відмовляється проходження огляду. Після роз`яснення ОСОБА_1 його прав, працівник поліції складає адміністративні матеріали. Від підпису ОСОБА_1 відмовляється. 
Вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отримані у встановленому законом порядку і здійснені працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.
Щодо письмових показів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , суд зазначає, що з матеріалів справи виходить, що дані особи є діючими військовослужбовцями. Отже, враховуючи військовий стан в Україні та неможливість безпосередньо допитати даних осіб у судовому засіданні, суд бере до уваги дані пояснення, оскільки вони були відібрані уповноваженими службовими особами, оголошувалися на місці складання адміністративних матеріалів, про що зафіксовано на відео, та узгоджуються із встановленими фактичними обставинами справи. Крім цього, стороною захисту було заявлено клопотання про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , однак його явка до суду забезпечена не була. У подальшому захисник просив суд продовжувати розгляд справи у відсутності свідка ОСОБА_7 , фактично відмовившись від його виклику. 
Отже всі інші вищезазначені докази, суд також визнає належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Аналіз вищезазначених доказів приводить до безсумнівного висновку, що водієм автомобіля SsangYong Rexton д.н.з. НОМЕР_1 у вказаний у протоклоді про адміністративне правопорушення час та місці був саме ОСОБА_1 . 
Пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він не керував транспортним засобом, суд оцінює критично, та розцінює як спосіб уникнути відповідальності за вчинене. Так само, суд ставиться критично і до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними доказами. Крім цього суд враховує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проходять службу разом з ОСОБА_1 та перебувають із ними у товариських відносинах, а тому вони є явно зацікавленими особами у вирішенні справи на користь на його користь. 
Надані стороною захисту надруковані пояснення ОСОБА_7 суд до уваги не бере, оскільки неможливо встановити, чи дійсно дана особа давала дані пояснення і ставила під ними підпис. 
Позиція захисника, яка була викладена у клопотанні про закриття провадження в справі про те, що оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в лавах ЗСУ, до нього можливо застосувати аналогію закону та призначити йому більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст.69 КК України в межах санкції ст.130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, суперечить положенням діючого КУпАП, яким на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачено механізму призначення більш м`якого стягнення.
При цьому варто відзначити, що стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативним, тобто законодавець не передбачив можливості призначення стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим такі доводи сторони захисту не беруться судом до уваги.
Стосовно твердження захисника про порушення процедури огляду на стан сп`яніння військовослужбовця, встановленої ст.266-1 КУпАП, суд зазначає таке.
Згідно документів, долучених стороною захисту, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі. 
Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
У судовому засіданні встановлено, що 15.03.2025 о 19 год. 10 хв. на 74 кілометрі автодороги Київ-Вишгород—Десна-Чернігів Чернігівська область Чернігівській район водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SsangYong Rexton д.н.з. НОМЕР_1 , тобто поза межами території будь-якої військової частини. Також стороною захисту не надано суду відповідних документів про те, що на час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , останній виконував обов`язки військової служби.
Інші доводи сторони захисту суд вважає такими, що не впливають на суть вчиненого правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
З матеріалів справи будь-яких порушень з боку працівників поліції не вбачається.
Таким чином, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.5 ПДР, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Отже, суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд, дотримуючись вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП вважає за необхідне призначити його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665, 60 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд –

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави грошові кошти в розмірі 665 грн. 60 коп. судового збору.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із моменту її винесення.
Повний текст постанови складено 22 січня 2026 року.

Суддя