ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/11864/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Волдінера Ф.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом поданим адвокатом Носковим Олександром Миколайовичем в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

Адвокатом Носковим Олександром Миколайовичем в інтересах ОСОБА_1 через електронний кабінет подано до суду адміністративний позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, відповідно до якого просить суд:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо припинення виплати соціальної пенсії по інвалідності ІІІ групи ОСОБА_1 з 01.02.2025 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести виплату ОСОБА_1 соціальної пенсії по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 01.02.2025;
3) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо непризначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.02.2025;
4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01.02.2025 року та здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.02.2025.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що згідно ч.2 ст.30 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. 
Відповідно до п.45 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд» від 02.04.2005 № 261 у якій встановлено, що у разі виникнення відповідно до законодавства права на пенсію в період одержання соціальної допомоги за бажанням особи їй виплачується соціальна допомога або призначається пенсія. Соціальна пенсія, призначена відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”, за бажанням особи виплачується до закінчення строку, на який вона призначена, а також у разі відсутності перерв у строках визнання особи особою з інвалідністю при повторному огляді та у разі, коли експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи або МСЕК (ЛКК) особу визнано особою з інвалідністю з дня закінчення попереднього строку інвалідності. Витрати Пенсійного фонду України, пов`язані із зазначеними виплатами, компенсуються з державного бюджету за рахунок коштів, які передбачаються Пенсійному фонду України на виплату пенсій і допомоги, призначених за різними пенсійними програмами. 
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що з 27.11.1997 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримувала соціальну пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 Позивачу з 01.01.2004 по 28.02.2006 було встановлено ІІ групу інвалідності. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 21.03.2009 року серії ВЛН №030979 ОСОБА_1 встановлено ІІІ група інвалідності з причиною інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена довічно.
Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, позивач була зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності з 12.06.2012. 
Листом №315/В-03 від 26.11.2015 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (6 років), підстав для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає. При поданні документів про припинення підприємницької діяльності територіальним управлінням буде поновлено Позивачу виплату соціальної пенсії по інвалідності. 
У 2016 році ОСОБА_1 припинила здійснювати підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець.
З 01.02.2020 виплату пенсії ОСОБА_1 було знову припинено на підставі її працевлаштування. Тобто з 01.02.2020 по січень 2025 ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність, тобто була фізичною особою-підприємцем. 
Після припинення здійснення підприємницької діяльності у 2025 році виплату соціальної пенсії по інвалідності не було продовжено автоматично, а тому позивач звернулася із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області. Листом №0300-0401-8/12313 від 21.02.2025 відповідач повідомив, що статтею 93 Закону 1788-ХII передбачено, що соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим пенсіонерам, крім інвалідів з дитинства, при відсутності права на трудову пенсію. 
Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області протиправними, позивач звернулась з позовом до суду.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788- ХІІ) право на соціальну пенсію мають усі непрацездатні громадяни на умовах, що визначаються цим Законом. 
Згідно зі ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Закону №1788-ХІІ соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам, крім інвалідів з дитинства, при відсутності права на трудову пенсію, зокрема інвалідам І та ІI груп, у тому числі інвалідом з дитинства, а також інвалідам ІІІ групи. 
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 
1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 
2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей. 
При цьому в ст. 1 Закону №1058 міститься визначення терміну пенсія, відповідно до якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. 
Згідно ч.2 ст.30 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. 
Відповідно до п.45 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд» від 02.04.2005 № 261 у якій встановлено, що у разі виникнення відповідно до законодавства права на пенсію в період одержання соціальної допомоги за бажанням особи їй виплачується соціальна допомога або призначається пенсія. 
Соціальна пенсія, призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», за бажанням особи виплачується до закінчення строку, на який вона призначена, а також у разі відсутності перерв у строках визнання особи особою з інвалідністю при повторному огляді та у разі, коли експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи або МСЕК (ЛКК) особу визнано особою з інвалідністю з дня закінчення попереднього строку інвалідності. Витрати Пенсійного фонду України, пов`язані із зазначеними виплатами, компенсуються з державного бюджету за рахунок коштів, які передбачаються Пенсійному фонду України на виплату пенсій і допомоги, призначених за різними пенсійними програмами. 
Відповідно до ч.2 ст.46 Закону №1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Згідно норм п.п.3 та п.п. 12 п.2 ч.1 ст.64 Закону №1058 виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов`язана здійснювати функції щодо призначення (перерахунку), забезпечення своєчасного та в повному обсязі фінансування і виплати пенсій та надання соціальних послуг; попереджати пенсіонера в письмовій формі за місяць до закінчення строку, на який призначена пенсія, про дату та підстави припинення її виплати. 
Відтак позивач має право на отримання виплати соціальної пенсії по інвалідності з 01 лютого 2025 року, оскільки після закінчення здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності Відповідач припинив виплату їй соціальної пенсії по інвалідності. 
Позивач неодноразово самостійно зверталася із листами до Пенсійного фонду України з питань зняття її з обліку ГУ ПФУ у Волинській області, однак жодних відповідей на вказані звернення не отримувала, що є порушенням норм Закону України «Про звернення громадян». 
Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Виходячи з вищенаведеного вважаємо, що слід визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо припинення виплати соціальної пенсії по інвалідності ІІІ групи ОСОБА_1 з 01.02.2025 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести виплату ОСОБА_1 соціальної пенсії по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 01.02.2025; визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо непризначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.02.2025 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01.02.2025 та здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.02.2025. 
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 968,96 грн, сплачений згідно з квитанцією від 18.08.2025 №2.369548245.1.
Керуючись статтями 2, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо припинення виплати соціальної пенсії по інвалідності ІІІ групи ОСОБА_1 з 01.02.2025 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести виплату ОСОБА_1 соціальної пенсії по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.02.2025.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо непризначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.02.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01.02.2025 та здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.02.2025. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Ф.А. Волдінер 

29 січня 2026 року