П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/4507/24	

Головуючий І інстанції: Величко А.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Коваля М.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року (м.Миколаїв, дата складання повного тексту рішення суду - 17.02.2025р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В:
14.05.2024р. ОСОБА_1 , через свого представника Цехотську Т.В., звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною відмову відповідача від 14.03.2024р. в перерахунку пенсії за період з травня 1988р. по вересень 1992р. на підставі довідки про розміри заробітної плати від 02.03.2004р. №87;
- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 14.03.2024р. щодо відмови йому у перерахунку пенсії за віком у відповідності до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати за період за травень 1988р. - вересень 1992р. відповідно до довідки про заробітну плату від 02.03.2004р. №87, виданої ВАТ «Первомайський спеціалізований кар`єр». 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсійним органом було протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії з урахуванням даних довідки про заробітну плату від 02.03.2004р. за №87, оскільки в результаті перевірки встановлено невідповідність між сумами заробітної плати, зазначеними в довідці та сумами заробітної плати, зазначеними у відомостях по заробітній платі, а саме заробітна плата за період з травня 1988р. по вересень 1992р. не переведена у гривню в порядку, визначеному у п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1997р. №159. Така відмова ГУ ПФУ в Миколаївській області, на переконання позивача, є протиправною та порушує його право на гідне пенсійне забезпечення, що передбачене чинним законодавством.
Відповідач, у свою чергу, надав до суду першої інстанції письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року (ухвалене в порядку спрощеного (письмового) провадження) позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням довідки від 02.03.2004р. №87 з 13.04.2023р. Зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 13.04.2023р. із урахуванням заробітної плати за період за травень 1988р. - вересень 1992р., відповідно до довідки про заробітну плату від 02.03.2004 №87, виданої ВАТ «Первомайський спеціалізований кар`єр». У задоволенні решти вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Миколаївській області на користь позивача судові витрати в розмірі 968,96 грн. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ГУ ПФУ в Миколаївській області 17.03.2025р. подало апеляційну скаргу, в якій зазначило, що судом при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просило скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.02.2025р. і прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Миколаївській області та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
24.03.2025р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечував щодо її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
31.03.2025р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком на «пільгових» умовах за Списком №2 у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначену з 13.04.2023р.
29.02.2024р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 02.03.2004р. №87.
Однак, листом від 14.03.2024р. №4529-3620/Т-02/8-1400/24 ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомлено позивача про те, що в матеріалах пенсійної справи наявна довідка про заробітну плату від 02.03.2004р. №87, яка видана ВАТ «Первомайський спеціалізований кар`єр». У свою чергу, 05.06.2023р. відповідачем, з відома директора Товариства, було проведено перевірку достовірності довідки від 02.03.2004р. №87 про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії, виданої ОСОБА_1 за період роботи з травня 1988р. по вересень 1992р. За результатами цієї перевірки було встановлено невідповідність між сумами заробітної плати, зазначеними в довідці від 02.03.2004р. №87, а також сумами заробітної плати, зазначеними у відомостях по заробітній платі, а саме суми заробітної плати за період з травня 1988р. по вересень 1992р. не переведені у гривню в порядку, зазначеному у п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1997р. №159. Таким чином, достовірність відомостей, зазначених у довідці від 02.03.2004р. №87 про заробітну плату за період роботи позивача з травня 1988р. по вересень 1992р., не підтверджена у ході проведеної перевірки. Підприємству рекомендовано надати уточнюючу довідку про заробітну плату, втім керівництво ВАТ «Первомайський спеціалізований кар`єр» відмовилось від підпису акту і надати уточнюючу довідку з виправленими сумами. 
Отже, як зазначено ГУ ПФУ в Миколаївській області у вказаному листі, оскільки довідку не підтверджено первинними документами, відсутні підстави здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням даних довідки про заробітну плату від 02.03.2004р. №87. 
Не погодившись із вказаними діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. 
Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності спірних дій ГУ ПФУ в Миколаївській області.
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або ж тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.
За змістом ч.1 ст.92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовуються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV.
Частиною 1 ст.9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За визначенням, наведеним у ч.1 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч.4 цієї статті, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим же Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Як передбачено у ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000р. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000р. становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000р. незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000р. враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000р. - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно зі ст.42 Закону №1058-IV за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
За приписами ст.43 цього Закону, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абз.1 ч.1 ст.40 цього Закону.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії у відповідності до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Як вбачається із матеріалів цієї справи, сам факт перебування позивача в трудових відносинах у спірний період (з травня 1988р. по вересень 1992р.) в ВАТ «Первомайський спеціалізований кар`єр» пенсійним органом не ставиться під сумнів.
У той же час, на підтвердження факту отримання заробітної плати за період з травня 1988р. по вересень 1992р. позивачем надано пенсійному органу довідку від 02.03.2004р. №87, видану ВАТ «Первомайський спеціалізований кар`єр», яка містить інформацію про розмір його заробітної плати для обчислення пенсії.
Однак, як уже зазналося вище, відповідачем відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії із врахуванням наданої ним довідки про заробітну плату від 02.03.2004р. №87, посилаючись на те, що за результатами перевірки нібито встановлено невідповідність між сумами заробітної плати, зазначеними в довідці та сумами заробітної плати, зазначеними у відомостях по заробітній платі, а саме суми заробітної плати за період з травня 1988р. по вересень 1992р. не переведені у гривню в порядку, визначеному у п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1997р. №159.
Разом із тим, як зазначив суд першої інстанції та з чим погоджується колегія суддів, довідка ВАТ «Первомайський спеціалізований кар`єр», у даному випадку, була видана відповідно до вимог стосовно ведення бухгалтерського обліку та звітності, містить всі необхідні реквізити, підстави її видачі, видана на фірмовому бланку підприємства, має печатку із проставленим реєстраційним номером її видачі, підписана директором, головним бухгалтером, засвідчених круглою печаткою підприємства.
Довідка ВАТ «Первомайський спеціалізований кар`єр» містить всю інформацію про первинні документи на підставі яких її було видано - особисті рахунки. 
Надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
13.03.1992р. підписана Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.
Цією Угодою було передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць Угоди здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (ст.1 Угоди).
Згідно зі ст.6 Угоди, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Переведення ж рублів у карбованці було здійснено в Україні з січня 1992р. відповідно до Указу Президента України від 07.11.1992р. за №549/92 «Про реформу грошової системи України» та починаючи з 23 год. 12.11.1992р. припинено функціонування рубля в грошовому обігу на території України. При цьому встановлено, що єдиним законним засобом платежу на території України стає український карбованець, представником якого в готівковому обігу виступає купон Національного банку України. 
Відповідно до вказаного Указу, постановою Кабінету Міністрів України та Національного банку України від 08.11.1992р. №610-2 «Про реформу грошової системи України» установлено, що грошові знаки (банкноти та казначейські білети і монети) в рублях використовуються в Україні як засіб платежу в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України і Національного Банку України від 28.12.1991р. №378 «Про заходи у зв`язку з введенням в обіг купонів багаторазового використання», лише до 23 год. 12.11.1992р. А вже після 23 год. 12.11.1992р. усі платежі в Україні провадяться лише в українських карбованцях (у готівковому обігу - в купонах Національного Банку України та монетою в копійках), за винятком випадків, коли дозволяється використання вільно конвертованої валюти. 
У п.3 Указу Президента України «Про грошову реформу в Україні» від 25.08.1996р. №762-96 встановлено, що українські карбованці підлягають обміну (перерахунку) на гривні за курсом 100000 карбованців на 1 гривню.
За таких обставин, отримані позивачем суми заробітної плати у цій валюті мали бути враховані відповідачем при обчисленні пенсії у перерахунку до гривні (за відповідним курсом).
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.05.2020р. у справі №678/522/17.
Разом з тим, слід наголосити, що на пенсіонера чинним законодавством взагалі не покладений обов`язок переведення сум заробітної плати, виходячи з відповідного курсу національної валюти, а тому відсутність таких даних не може ставитися позивачу у провину.
Верховний Суд у постанові від 25.09.2018р. у справі №159/2063/17 наголосив на тому, що в архівних довідках заробітна плата вказується в грошових одиницях у відповідності до первинних документів, а вже перерахунок в гривні проводиться органом, що призначає пенсію.
Окрім того, слід зазначити, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (ч.3 ст.44 Закону №1058-IV).
Такими первинними документами є: розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості по заробітній платі, особові рахунки по заробітній платі або ж платіжні відомості по заробітній платі.
Також, Правлінням ПФУ постановою від 25.11.2005р. №22-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №1058-ІV».
За приписами пп.3 п.2.1 Порядку, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000р. (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Як передбачено у п.2.10 Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. 
Якщо ж такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що особа, яка бажає отримувати пенсію за віком подає до органу, що призначає пенсію, довідку про заробітну плату, яка видана підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, або якщо підприємство, установа чи організація ліквідовані або припинили своє існування - довідку, видану їх правонаступником чи архівною установою. При цьому, законодавцем надано органу, що призначає пенсію, право у разі необхідності перевіряти обґрунтованість видачі довідки про заробітну плату.
Водночас, про вчинення будь-яких дій, направлених на перевірку відомостей, які містяться у довідках, поданих позивачем, у тому числі й на перерахунок сум заробітної плати відповідно до національної валюти, органом пенсійного фонду не вказано.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що органи Пенсійного фонду повинні використовувати всі передбачені законом повноваження для перерахунку пенсії у відповідності до норм національного законодавства, при цьому не звужуючи зміст прав особи на гарантовані державою соціальні виплати.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі відповідача. 
До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
А згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано апелянтом при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.
З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційних скарг, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 05.01.2026р.

Головуючий у справі
суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов 

Судді: М.П. Коваль 

В.О. Скрипченко