Справа № 466/7339/25
Провадження № 2/466/494/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

04 лютого 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Федорової О.Ф.
секретар судового засідання Волянська Н.В.

склад учасників справи:
позивач ОСОБА_1 
представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Станько І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вовчак Андрія Васильовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 про визначення частки у праві спільної сумісної власності, -
встановив:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вовчак Андрія Васильовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 про визначення частки у праві спільної сумісної власності.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:
05.08.2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вовчак Андрій Васильович звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 про визначення частки у праві спільної сумісної власності.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за адресю: АДРЕСА_1 .
Квартира перебувала в приватній спільній сумісній власності: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 .
Станом на сьогодні, склад співвласників змінився наступним чином.
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Частка квартири, як спадщина за заповітом перейшла позивачу ОСОБА_1 , яку він подарував відповідачу ОСОБА_3 .
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перед смертю ОСОБА_7 склав Заповіт, згідно з яким заповів свою частку в квартирі відповідачу ОСОБА_4 .
Діючими співвласниками квартири є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .
Для визначення ідеальних часток в праві спільної сумісної власності шляхом укладення відповідного договору, необхідна присутність та згода усіх співвласників майна.
Проте, отримання добровільної згоди всіх діючих співвласників квартири на даний час є неможливим, оскільки після смерті ОСОБА_7 , його спадщину досі не прийнято жодним із можливих спадкоємців.
Право спільної сумісної власності на квартиру перешкоджає позивачу ОСОБА_1 вільно володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майном.
Просить визначити за ОСОБА_1 1/4 частку у праві власності на квартиру.
Відзив на позовну заяву відповідачами не подано.
Заяви (клопотання) учасників справи:
28.08.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_3 , у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі.
29.08.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , у якій він просив проводити розгляд справи без його участі.
08.09.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_5 , яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_4 , у якій вона зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просила проводити розгляд справи без її участі.
03.11.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла копія спадкової справи №699/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .
08.12.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , у якій він зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просив проводити розгляд справи без його участі.
08.12.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача ОСОБА_3 , у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі.
22.12.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_5 , яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_4 , у якій вона зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просила проводити розгляд справи без її участі.
26.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 – адвокат Станько Ірини Ярославівни, у якій вона підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила проводити розгляд справи без її участі.
26.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача ОСОБА_1 , у якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі, судовий збір залишив за собою, просив проводити розгляд справи без її участі.
Процесуальні дії суду по справі:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.09.2025 року витребувано копію матеріалів спадкової справи.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подали заяви про проведення розгляду справи без їх участі.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:
Судом встановлено, що:
Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 01.08.1996 року, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.09.2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до копії Заповіту від 25.02.2010 року, ОСОБА_6 заповіла своєму синові ОСОБА_1 все своє майно.
Згідно з копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2025 року, спадкова справа №699/2024 р., зареєстровано в реєстрі за №3-128, ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 .
Відповідно до копії Договору дарування 1/4 частини квартири від 25.03.2025 року, ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 .
Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав №419504540 від 25.03.2025 року, ОСОБА_3 є власником 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15.12.2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №436.
Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 02.07.2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до копії Заповіту від 02.08.2022 року, ОСОБА_7 заповів ОСОБА_4 належну на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_2 .
Згідно з копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 29.01.2014 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина 1 ст. 16 ЦК України, визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно зі ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.
При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.
При цьому, якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між співвласниками відповідно до їхніх часток, суд визнає їх ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу та залишає майно в їхній спільній частковій власності.
Вказана правова позиція узгоджується із висновками, наданими у постановах Верховного Суду України від 18.01.2017 року у справі №6-2565цс16, Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі №209/3085/20, Верховного Суду від 16.06.2021 року у справі №559/609/15.
Враховуючи, що право власності на квартиру між співвласниками є спільним сумісним, що перешкоджає позивачу ОСОБА_1 вільно володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майном, враховуючи рівність часток всіх співвласників, а також ту обставину, що жодних інших домовленостей про розмір часток між співвласниками досягнуто не було, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.
Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.
Розподіл судових витрат між сторонами:
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На адресу Шевченківського районного суду м. Львова позивач ОСОБА_1 подав заяву, у якій він просив залишити сплату судового збору за собою.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі викладеного та керуючись:
ст. ст. 317, 355, 357, 358, 368, 370, 372, ЦК України,
ст. ст. 141, 206, 247, 263-265 ЦПК України, -
ухвалив:
Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вовчак Андрія Васильовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 про визначення частки у праві спільної сумісної власності - задовольнити.
Визначити за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.
Текст рішення складено 04.02.2026 року.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП відомості відсутні, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
  Суддя	  	 О.  Ф.  Федорова