Справа № 569/26133/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
з участю секретаря судового засідання Бугайчук А.Ю.,
учасників справи:
представника позивача адвоката Солімчука І.М.,
представника відповідача начальника сектору правового забезпечення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України майора поліції Івашинюти І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання постанови протиправною та скасування,

ВСТАНОВИВ :

І. Стислий виклад позиції позивача. 

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Солімчук Ігор Миколайович про визнання постанови протиправною та скасування, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову серії 5АВ № 13082294 від 06.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити. 
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова винесена безпідставно та з порушенням вимог Конституції України, КУпАП та КАС України, оскільки ОСОБА_1 на момент фіксації адміністративного правопорушення та винесення постанови не був ані власником, ані належним користувачем транспортного засобу НОМЕР_1 , а також не обіймав посаду генерального директора ТОВ «Високовольтний союз – РЗВА». Наданими письмовими доказами беззаперечно підтверджено, що його повноваження як генерального директора були припинені з 31.05.2024 року, тоді як нове керівництво товариства призначено з 01.06.2024 року, у зв`язку з чим позивач не мав жодного правового чи фактичного зв`язку з відповідним транспортним засобом. Відтак відповідач, притягаючи позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не встановив належного суб`єкта правопорушення, не довів вини позивача та не з`ясував усіх обставин справи, чим порушив принцип презумпції невинуватості та вимоги статей 251, 252, 280 КУпАП. За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, що відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню як протиправна.
ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 24-25).
Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.
З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що адміністративний позов слід задоволити з огляду на таке.
ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 06 листопада 2025 року Департаментом патрульної поліції було винесено постанову серії 5АВ № 13082294 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, щодо транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 5)
Зазначена постанова була винесена стосовно ОСОБА_1 як особи, яка, на думку відповідача, є відповідальною за вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку з реєстрацією транспортного засобу за юридичною особою ТОВ «Високовольтний союз – РЗВА», керівником якої він значився у відповідних інформаційних базах.
Копію постанови ОСОБА_1 отримав 29 листопада 2025 року, що підтверджується даними трекінгу АТ «Укрпошта». (а.с. 6)
Представник позивача адвокат Солімчук І.М. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії 5АВ № 13082294 від 06.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити. Додатково пояснив, що з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що позивач мав повновання генерального директора ТОВ «Високовольтний союз – РЗВА» з 01.06.20221 року терміном на три роки. Цей строк закінчився, однак відомості не було внесено до реєстру у зв`язку з наявністю заборони на вчинення відповідних дій ТОВ «Високовольтний союз – РЗВА».
У судовому засіданні представник відповідача майор поліції Івашинюта І.О. щодо задоволення позову заперечив. Зазначив, що працівники поліції діяли відповідно до вимог чинного законодавства та інструкцій.
З матеріалів справи вбачається, що з метою підтвердження фактичних обставин щодо статусу позивача представником позивача адвокатом Солімчуком І.М. 18 листопада 2025 року було направлено адвокатський запит до ТОВ «Високовольтний союз – РЗВА» (а.с. 10) У відповіді товариства від 20 листопада 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 обіймав посаду генерального директора товариства з 01 червня 2018 року, а його повноваження були припинені 31 травня 2024 року на підставі рішення учасника товариства та наказу про звільнення. (а.с. 11-12)
Судом встановлено, що після припинення повноважень ОСОБА_1 з 01 червня 2024 року тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора було призначено ОСОБА_2 , а з 26 червня 2024 року генеральним директором товариства призначено Ару Тер`є. Вказані обставини підтверджуються рішеннями учасника товариства, наказами по підприємству та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб станом на 01 листопада 2025 року, наявними в матеріалах справи (а.с. 13-21).
При цьому судом встановлено, що відсутність актуальних відомостей у Єдиному державному реєстрі щодо керівника товариства була зумовлена наявністю судових рішень про заборону проведення реєстраційних дій, що не спростовує факту припинення повноважень ОСОБА_1 як генерального директора та не створює для нього обов`язку відповідати за діяльність товариства після 31 травня 2024 року.
Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з притягненням позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, що було зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою технічного запису.

ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності та має сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9).
Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб неповинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП, в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 12.9 «б» ПДР зазначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
У ході розгляду справи судом встановлено, що на момент фіксації адміністративного правопорушення та на момент винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не мав статусу керівника ТОВ «Високовольтний союз – РЗВА», не здійснював управління транспортним засобом НОМЕР_1 , не був його власником або належним користувачем, а також не мав жодних правових підстав нести адміністративну відповідальність за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі.
Оцінюючи встановлені обставини справи у їх сукупності, суд виходить з того, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе виключно за умови належного встановлення суб`єкта правопорушення, події адміністративного правопорушення та доведення вини конкретної особи у його вчиненні.
Суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність має індивідуальний характер і не може покладатися на особу лише з підстав її попереднього перебування на посаді керівника юридичної особи, якщо на момент вчинення правопорушення такі повноваження були припинені. Надані позивачем докази свідчать про припинення його повноважень генерального директора ТОВ «Високовольтний союз – РЗВА» з 31.05.2024 року, що відповідачем не спростовано.
Відповідачем також не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у момент фіксації правопорушення або мав обов`язок відповідати за його експлуатацію.
Відповідно до принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У даній справі такі сумніви є обґрунтованими та не усунуті відповідачем у межах судового розгляду.
Крім того, суд зазначає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях або формальних даних інформаційних систем без перевірки їх актуальності та відповідності фактичним обставинам справи. Невиконання відповідачем обов`язку всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи свідчить про порушення порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.
За таких обставин суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні як подія, так і склад адміністративного правопорушення, а отже, відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, а оскаржувана постанова — скасуванню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 139, 205, 241, 244, 245, 246, 247, 286, 295, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання постанови протиправною та скасування задовольнити. 
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 5АВ № 13082294 від 06 листопада 2025 року, винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Рибак Людмилою Сергіївною відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.122 КУпАП.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд Рівненської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач – Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ЄДРПОУ 40108646.

Суддя  Ольга БАЛАЦЬКА