справа № 208/11560/25
провадження № 2/208/2112/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А.С., 
за участю секретаря судового засідання Кіблицької М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське в порядку окремого провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вишнева державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Кам`янського із заявою, в якій заявлено вимогу про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана частка квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 12.02.2003. Іншим співвласником даного об`єкту нерухомості є син позивача та померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , який зареєстрований та на день смерті батька проживав за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 . При цьому, фактично до дня смерті, ОСОБА_3 проживала разом з позивачем у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Після смерті батька відповідач із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звертався. Таким чином, позивач, яка проживала на момент смерті чоловіка разом з устаннім у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ., фактично прийняла спадщину до складу якої входить 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою Вишневої державної нотаріальної контори №550/02-14/02-31 від 30 квітня 2025 року їй відмовлено у вчинені нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, у зв`язку із пропущенням 6-ти місячного строку та відсутністю доказів постійного проживання разом із чоловіком на день його смерті, не дивлячись на те, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та не подавала заяву про відмову від спадщини, а отже є такою, що фактично прийняла спадщину.
З огляду таких обставин, позивач звернулася до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту прийняття спадщини. 
Позивач  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. 
Представник третьої особи до суду не з`явилась, надала на запит суду інформацію про відсутність спадкової справи після померлого ОСОБА_3 .
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. 
З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 
Позивач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації  АДРЕСА_4  (копія паспорта, довідки – а.с. 6-7).
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 (а.с.10)
Згідно свідоцтва про смерть, яке було видано від 23.07.2024 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місто смерті – Донецька область, м.Покровськ (а.с.11).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана частка квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 12.02.2003 року. Іншим співвласником даного об`єкту нерухомості є син позивача та померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (копія свідоцтва про право власності - а.с.12).
Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, що підтверджується листом державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори, наданого на запит суду (а.с.32).
Відповідно до довідки № 01-09/122 від 02.04.2025 року, виданої Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення», до дня смерті ОСОБА_3 проживав разом з позивачем у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.15).
ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою Вишневої державної нотаріальної контори №550/02-14/02-31 від 30 квітня 2025 року їй відмовлено у вчинені нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, у зв`язку із пропущенням 6-ти місячного строку та відсутністю доказів постійного проживання разом із чоловіком на день його смерті (а.с.16-17)
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом в позасудовому порядку, фактично мешкала з ОСОБА_3 за однією адресою, вона була змушена звернутись в суд з позовом про встановлення юридичного факту.
Викладені обставини дають підстави суду вважати, що матеріалами справи підтверджується факт, що ОСОБА_1 проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_3  до дня його смерті у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Судом враховано, що син позивачки, який також є спадкоємцем, не реалізував свої спадкові права.
Суд враховує правову позицію Касаційного цивільного суду Верховного суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 (номер в ЄДРСР 79161670) та підтримується у Постановах КЦС ВС від 01.07.2020р. у справі № 222/1109/17 (номер в ЄДРСР - 90202225), від 22.09.2021р. у справі № 227/3750/19 (номер в ЄДРСР 100063130) та інших. Відповідно до цієї правової позиції, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем.
Надавши тлумачення частині третій статті 1268 ЦК України. Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) зазначив, що вона вимагає наявність фактичного проживания спадкоємця разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Отже, під час вирішення питання, чи прийняли спадкоємці спадщину у порядку частини третьої статті 1268 ЦК України, суди першої та апеляційної інстанцій мають досліджувати та встановлювати фактичне місце проживання спадкодавця на момент смерті та фактичне місце проживання його спадкоємців.
Цю правову позицію підтримав КЦС ВС у постанові від 24.08.2022 року у справі № 538/2344/20 (номер в ЄДРСР 106051936).
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є обґрунтованим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
При вирішенні спору суд враховує правову позицію, викладену у постанові КЦС ВС від 22.09.2021р. у справі № 227/3750/19.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Краска проти Швейцарії» від 19 квітня 1993 року визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.
Приймаючи до уваги вищенаведене, правові позиції з цього приводу, враховуючи те, що судом встановлено факт спільного проживання позивача на день смерті із спадкодавцем, позивач фактично прийняв спадщину, спадкове майно складається із частини квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , інші спадкоємці спадщину не прийняли, відповідач не заперечив щодо задоволення позову, при цьому спадкове майно було набуте правомірно,нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, 
Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України суд, - 
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вишнева державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.
Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення за розглядом справи в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст.354, 355 ЦПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Дата складання повного тексту рішення – 29.01.2025 року. 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації  АДРЕСА_4 ;
- відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації  АДРЕСА_4 ;
третя особа: Вишнева державна нотаріальна контора, Київська область, Бучанський район, м.Вишневе, вул.Л.Українки, 86, код ЄДРПОУ 26146118.

Суддя  А.С. Кузнєцова