МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Миколаїв
09.01.2026 р. справа № 400/704/25 

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,  	
про	визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії	

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому суд ваирішив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку тривалістю 90 календарних днів;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку тривалістю 90 календарних днів;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невидачі ОСОБА_1 довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, за період з 25.02.22 р. до 03.01.25 р. та ненарахування і невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно за цей період;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, за період з 25.02.22 р. до 03.01.25 р. та нарахувати і виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно за цей період;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у визначенні ОСОБА_1 розміру посадового окладу та окладу за військовим званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14, за період 25.02.22 р. до 19.05.23 р.;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячні основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 25.02.22 р. до 19.05.23 р., з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2022 рік” на 01.01.22 р., Законом України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” на 01.01.23 р. відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб”;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в сумі 1 000 грн. 
15.12.25 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.
Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного.
При прийнятті рішення, судом здійснено розподіл судових витрат, а саме присуджено позивачу 1 000 грн. витрат на правничу допомогу з 4 000 грн., що заявлялися представником позивача у позовній заяві.
Заява представника позивача мотивована тим, що за результатами розгляду справи, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. Витрати підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 5 від 15.01.2025 року та платіжною інструкцією № 2812888607.
Відповідно до ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 252 ч. 1 п. 3, ч. 3 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В заяві про ухвалення додаткового судового рішення представник позивача просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.
На підтвердження таких витрат подані договір про надання правничої допомоги від 15.01.25 р., додаткова угода до зазначеного договору та квитанція від 13.12.25 р. на суму 8 000 грн.
Як передбачено ст. 134 ч. 2 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до ст. 134 ч. 4 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ст. 134 ч. 5 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положеннями ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Lavents v. Latvia” зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції, Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критеріями реальності таких витрат, зокрема встановлення їхньої дійсності та необхідності та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Суд не має обов`язку відшкодовувати всі понесені стороною витрати пов`язані з залученням адвоката, за умови, що суд прийде до висновку про їх неспівмірність об`єму, складності, якості, тощо, або нерозумності такої суми.
Застосовуючи такі критерії як співмірність та розумність, суд виходить з того, що справа розглянута в спрощеному позовному провадженні, не є складною, представником позивача подані всього дві заяви по суті справи - позов та заяву про закриття провадження в частині позовних вимог, обсяг доказів, поданих представником позивача, незначний та не вимагав значних зусиль щодо їх підготовки та подачі до суду, а тому суд вважає, що сума заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн., не є співмірною та пропорційною складності, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг з професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми таких витрат з 8 000 грн. до 1 000 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 143, 241, 244, 245, 246, 252 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, задовольнити.
2. Ухвалити додаткове судове рішення в адміністративній справі № 400/704/25.
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (острів АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в сумі 1 000 грн. (одна тисяча гривень).
4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз