ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 688/1189/25
Провадження № 22-ц/820/2209/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до  ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди в порядку регресу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі – МТСБУ) звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди в порядку регресу.
МТСБУ зазначило, що 6 травня 2022 року в селі Михля, Шепетівського району, Хмельницької області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла «Musstang» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 та автомобіля «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП). Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність  ОСОБА_1 не була застрахована, то позивач відшкодував ОСОБА_2 завдані збитки у розмірі 20 098 грн 70 коп. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування МТСБУ набуло право зворотної вимоги до відповідача у розмірі цих витрат.
За таких обставин МТСБУ просило суд стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь 20 098 грн 70 коп. завданої шкоди в порядку регресу та 3 028 грн сплаченого судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 20 098 грн 70 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь МТСБУ судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.
Суд керувався тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв, а ступінь їх вини у заподіянні шкоди автомобілю «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить по 50%. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність  ОСОБА_1 не була застрахована, то МТСБУ правомірно відшкодувало ОСОБА_2 частину завданих збитків і висунуло  ОСОБА_1 вимогу про відшкодування цих збитків у порядку регресу. Отже з відповідача як особи відповідальної за шкоду на користь МТСБУ підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 20 098 грн 70 коп. У зв`язку з розглядом справи МТСБУ понесло витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. Оскільки МТСБУ подало позов через підсистему «Електронний суд», то на відповідача слід покласти ці витрати із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження ставки судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно з вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2023 року у справі №675/963/22, яким ОСОБА_2 засуджено за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК України), саме дії останнього перебували у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Однак суд першої інстанції безпідставно проігнорував преюдиціальність цього вироку та прирівняв вину відповідача до вини засудженої особи. При цьому суд не врахував чинні норми закону, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову. Крім того, суд розглянув справу за відсутності відповідача, який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

МТСБУ та ОСОБА_2 не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції встановив обставини справи повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено ним неправильно. Крім того, суд неправильно витлумачив норми статей 1166, 1188 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон № 1961-ІV) та неправильно застосував норми статті 82 ЦПК України.
У зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.
Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Встановлено, що ОСОБА_2 є володільцем автомобіля «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Мотоцикл «Musstang MT110Q-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував у володінні  ОСОБА_1 
6 травня 2022 року близько 17 години ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 по вулиці Миру, в селі Михля, Шепетівського району, Хмельницької області, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (б), 12.3, 12.4, 12.9 (б), вимог дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю 91,5-95,4 км/год, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, проявив неуважність, маючи об`єктивну можливість виявити небезпеку для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом «Musstang MT 110Q-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 , який переїжджав проїзну частину дороги справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.
Водночас  ОСОБА_1 під час керування мотоциклом «Musstang MT 110Q-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив порушення вимоги лінії дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху та здійснив поворот ліворуч, що призвело до створення аварійної обстановки, зокрема примусило водія автомобіля «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 різко загальмувати, щоб уникнути зіткнення.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди  ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а автомобіль «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень.
Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2022 року у справі №675/987/22  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.
Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2023 року у справі №675/963/22 ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, та призначено йому покарання.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність  ОСОБА_1 не була застрахована.
Згідно з висновком експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 21 червня 2022 року №СЕ-19/123-22/5384-ІТ вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, становить 45 175 грн 09 коп.
Платіжною інструкцією №922139 від 12 травня 2023 року МТСБУ перерахувало ОСОБА_2 20 098 грн 70 коп. страхового відшкодування.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

а) щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.
В силу частини другої статті 211 ЦПК України про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Порядок повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового розгляду справи встановлений статтями 128-130 ЦПК України.
Згідно з частинами третьою, п`ятою, шостою, восьмою статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, – разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності – разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Із положень частин першої, другої статті 130 ЦПК України слідує, що у разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам – відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
Правила надання поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (далі – Правила) визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.
Як передбачено пунктом 2 Правил, рекомендоване поштове відправлення – поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу – повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплату коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.
В силу пункту 82 Правил рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності – будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою «Судова повістка», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Частиною першою статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За змістом указаних норм права повідомлення про судове засідання відноситься до елементу змагальності сторін та є обов`язком суду, натомість, неналежне повідомлення судом учасників справи про дату, час і місце судового засідання є порушенням їх права на справедливий суд.
Суд викликає учасника справи у судове засідання судовою повісткою про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена учаснику справи завчасно, тобто з таким розрахунком, щоб особа, яка викликається, мала достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
За наявності в учасника справи електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» судова повістка надсилається судом до цього електронного кабінету, а за його відсутності – на зазначену у справі адресу.
Судова повістка, адресована фізичній особі, вручається їй під розписку. За відсутності учасника справи або членів його сім`ї судова повістка негайно повертається до суду з поміткою про причини невручення. У такому разі днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.
Неявка в судове засідання відповідача, якого було належним чином повідомлено про судовий розгляд, не є підставою для відкладення судового засідання.
Згідно з довідкою Лютарського старостинського округу Шепетівського району Хмельницької області від 22 квітня 2025 року №53/12.7-06 (а.с. 70)  ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 16 квітня 2025 року суд першої інстанції відкрив провадження у справі за позовом МТСБУ та визначив порядок її розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Розгляд справи призначався на 15 травня, 12 червня, 30 липня та 22 серпня 2025 року.
В останньому судовому засіданні суд ухвалив рішення по суті спору.
Відповідач ОСОБА_1 не має електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».
ОСОБА_1 отримав судову повістку про виклик в судове засідання на 12 червня 2025 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 109).
Рекомендовані поштові відправлення судових повісток про виклик ОСОБА_1 у судові засідання на 15 травня та 22 серпня 2025 року були повернуті до суду з відмітками відділення зв`язку про їх невручення через відсутність адресата (а.с. 81, 85, 121).
Добросовісне виконання працівниками Акціонерного товариства «Укрпошта» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази протилежного (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі №639/4278/16-а).
Отже, відповідач  ОСОБА_1 був викликаний до суду у порядку, визначеному цивільним процесуальним законом.
Оскільки відповідач  ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, то суд першої інстанції правомірно розглянув справу за його відсутності.
Посилання  ОСОБА_1 на незаконність розгляду судом справи за відсутності відповідача не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

б) щодо вирішення спору по суті заявлених вимог

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. (частина перша статті 1188 ЦК України).
В силу частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Закон №1961-ІV, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і був спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно зі статтею 6 Закону №1961-ІV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV).
Із положень статті 28 Закону №1961-ІV слідує, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, – це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону №1961-ІV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
За змістом підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Закону №1961-ІV до основних завдань МТСБУ відноситься здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
В силу підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону №1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Як передбачено підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону №1961-ІV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.
В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.
За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.
Якщо шкоди завдано особою, відповідальність якої не застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то страхове відшкодування здійснює МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Після сплати страхового відшкодування МТСБУ набуває права регресної вимоги до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Преюдиційні обставини, що установлені вироком суду у кримінальному провадженні, ухвалою суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, постановлено ухвалу або прийнято постанову суду, лише в питанні чи мали місце неправомірні дії та чи вчинені вони цією особою. Ці обставини доказуванню не підлягають. Усі інші обставини повинні бути доведені учасниками справи в загальному порядку.
Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю мотоцикла «Musstang» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 та автомобіля «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_2 автомобіль «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту, внаслідок чого ОСОБА_2 завдано майнову шкоду.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність  ОСОБА_1 не була застрахована, у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ за регламентною виплатою. МТСБУ здійснило часткове відшкодування ОСОБА_2 завданих збитків.
Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , який порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого  ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Ця обставина встановлена вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2023 року у справі №675/963/22.
Водночас постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2022 року у справі №675/987/22 встановлено, що порушення  ОСОБА_1 правил дорожнього руху спричинило лише створення аварійної ситуації та не призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Зазначена постанова в частині дій  ОСОБА_1 є обов`язковою для суду, який розглядає справу за вимогою МТСБУ про відшкодування шкоди.
Отже недотримання  ОСОБА_1 правил дорожнього руху не знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди у виді завдання шкоди майну ОСОБА_2 . У зв`язку з цим на  ОСОБА_1 не може бути покладено зобов`язання з відшкодування шкоди в порядку регресу через відсутність в його діях складу цивільного правопорушення.
Суд першої інстанції безпідставно вдався до переоцінки висновків суду в справі про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 і помилково дійшов висновку про обґрунтованість позову МТСБУ.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову МТСБУ, а тому ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.
У позові МТСБУ слід відмовити.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в позові МТСБУ відмовлено, то понесені ним витрати зі сплати судового збору не відшкодовуються.
Водночас із МТСБУ на користь  ОСОБА_1 слід стягнути обґрунтовано понесені витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633 грн 60 коп.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, розподіл судових витрат між сторонами змінити.
В позові Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження – 02154, місто Київ, бульвар Русанівський, 8; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 21647131) на користь  ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ) 3 633 гривні 60 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Столковський В.І. 
Доповідач – Ярмолюк О.І.       Категорія 30