Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України

03 лютого 2026 року м. Рівне 
Справа № 572/3887/24
Провадження № 11-кп/4815/179/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: 
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника-адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ,
секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12024186150000104 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_4 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2025 року стосовно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Льотниче, Володимир-Волинського району Волинської області, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 182, ч.ч.1, 2 ст. 190, ч.1, 2 ст. 361 Кримінального кодексу України (далі - КК), 
у с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 в 2021 році, (точного місця, дати та часу в ході досудового слідства не встановлено), зловживаючи довірою, отримав від ОСОБА_5 , яка не будучи обізнаною з дійсними намірами свого знайомого ОСОБА_6 щодо оформлення заявок про отримання кредитних коштів від її імені, доступ до системи віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24», належна ОСОБА_5 , зловживаючи довірою довідався від останньої логін та пароль для входу до системи відділеного інтернет – банкінгу «Приват 24», змінив фінансовий номер з НОМЕР_1 на НОМЕР_2 , а також пароль для входу в акаунт системи інтернет - банкінгу «Приват24», що призвело до блокування інформації в частині відсутності у потерпілої можливості користуватись належним їй додатком «Приват 24» та відсутністю доступу до системи віддаленого інтернет – банкінгу.
08.02.2024 точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись у державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», що в с. Катеринівка, вул. Ткача, 1, Сарненського району Рівненської області, маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_5 , з метою оформлення кредиту на останню, в порушення вимог ст. 32 Конституції України, ст.ст. 10, 13 Закону України «Про захист персональних даних»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», ст. 11 Закону України «Про інформацію», умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно використав конфіденційну інформацію про ОСОБА_5 , маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_5 , за допомогою невстановленого слідством кінцевого обладнання, увійшов до акаунту в автоматизованій системі віддаленого доступу інтернет - банкінгу «Приват24», від імені ОСОБА_5 , з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілу ОСОБА_5 , здійснив заповнення онлайн заявки про отримання кредитних коштів через фінансову установу ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» в мережі «Інтернет», пройшов верифікацію та ідентифікацію особи, таким чином без дозволу та відома ОСОБА_5 незаконно використав конфіденційну інформацію про потерпілу, котра була оброблена та знаходилися у володінні АТ КБ «Приват банк», уклавши Договір №1430391 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 08.02.2024 з ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» в особі директора ОСОБА_9 , який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х515, 08.02.2024 16:51:58/ ОСОБА_5 .
Після цього, 18.02.2024 в період з 09 год. 47 хв. по 18 год. 29 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_5 , з метою подальшого оформлення кредиту на останню, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, незаконно використав конфіденційну інформацію про ОСОБА_5 , 18.02.2024, о 09:59 год., ОСОБА_6 , з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілу ОСОБА_5 , здійснив заповнення онлайн заявки про отримання кредитних коштів через фінансову установу ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» в мережі «Інтернет», пройшов верифікацію та ідентифікацію особи, таким чином без дозволу та відома ОСОБА_5 , повторно, незаконно використав конфіденційну інформацію про потерпілу, уклавши Договір №1312608 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 18.02.2024 з ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ».
Крім того встановлено, що ОСОБА_6 , маючи єдиний злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння коштами шляхом обману, під приводом оформлення договорів споживчого кредиту з фінансовими установами від імені ОСОБА_5 , 18.02.2024 перебуваючи в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», маючи доступ до конфіденційної інформації про особу ОСОБА_5 , прийняв рішення про заволодіння грошовими коштами кредитної установи ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», шляхом обману вирішив оформити Договір споживчого кредиту у ТзОВ «Селфі Кредит», на ОСОБА_5 без відома та згоди останньої, та 18.02.2024 о 10:23 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, використовуючи невстановлене досудовим розслідуванням кінцеве обладнання, зайшовши на веб – сайт ТзОВ «Селфі Кредит» за веб – посиланням «https://selfiecredit.com.ua» уклав Договір споживчого кредиту з ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», надав до ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» анкетні відомості ОСОБА_5 , ввівши в оману представника ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», що стало підставою для надання йому кредиту в сумі 4000 грн., в результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» , завдано майнової шкоди на суму 4000 грн., якими він розпорядився на власний розсуд. 
ОСОБА_6 , перебуваючи в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», маючи доступ до конфіденційної інформації про особу ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, використовуючи невстановлене досудовим розслідуванням кінцеве обладнання, зайшовши на веб – сайт ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за веб – посиланням «https://moneyveo.ua», уклав Договір споживчого кредиту з ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що являється фінансовою установою. ОСОБА_6 , знаючи обов`язкові умови для його отримання, надав до ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» анкетні відомості іншої особи, а саме ОСОБА_5 , яка не уповноважувала останнього на вчинення таких дій та шляхом обману, з метою отримання кредиту для своїх потреб, умисно подав інформацію до ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» щодо особи позичальника, надавши до вказаної фінансової установи через мережу Інтернет дані на ім`я ОСОБА_5 , ввівши в оману представника ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що стало підставою для надання йому кредиту в сумі 3100грн., в результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», завдано майнової шкоди на суму 3 100 грн., яким він розпорядився на власний розсуд. 
ОСОБА_6 , перебуваючи в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», прийняв рішення про заволодіння коштами кредитної установи ТзОВ «МІЛОАН», шляхом обману вирішив оформити Договір споживчого кредиту з ТзОВ «МІЛОАН» на ім`я ОСОБА_5 без її відома, 27.02.2024 о 10 год. 17 хв., маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, використовуючи невстановлене досудовим розслідуванням кінцеве обладнання, зайшовши на веб – сайт ТзОВ «МІЛОАН» за веб – посиланням «https://miloan.ua та/або https://tengo.ua», уклав Договір споживчого кредиту з ТзОВ «МІЛОАН», що являється фінансовою установою. ОСОБА_6 , знаючи обов`язкові умови для його отримання, надав до ТзОВ «МІЛОАН» анкетні відомості іншої особи, а саме ОСОБА_5 , яка не уповноважувала останнього на вчинення таких дій та шляхом обману, з метою отримання кредиту для своїх потреб, умисно подав інформацію до ТзОВ «МІЛОАН» надавши до вказаної фінансової установи через мережу Інтернет паспортні дані на ім`я ОСОБА_5 та ідентифікаційний код, вказавши також реквізити банківської картки, ввівши в оману представника ТзОВ «МІЛОАН», що стало підставою для надання йому кредиту в сумі 5 100 грн., які 27.02.2024 о 10 год. 17 хв., переказано на картковий рахунок № НОМЕР_3 емітований АТ КБ «Приватбанк». В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ТзОВ «МІЛОАН», завдано майнової шкоди на суму 5 100 грн., якими ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд. 
08.02.2024 точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись на території державної установи «Катеринівська виправна колонія (№46)», будучи обізнаним про окремі особливості роботи автоматизованих банківських систем та мереж електрозв`язку, діючи умисно, з корисливих мотивів спрямованих на особисте збагачення за рахунок чужого майна, з використанням невстановленого кінцевого обладнання, увійшов до акаунту системи відділеного інтернет – банкінгу «Приват 24», маючи повний контроль та можливість самостійно користуватись системою віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24» ОСОБА_5 , а також пароль для входу в акаунт «Приват 24», 08.02.2024 о 16 год. 01 хв., використовуючи пристрій Android 7.0, за допомогою мобільного додатку увійшов до електронного кабінету користувача ОСОБА_5 на порталі «ДІЯ» для накладення електронного цифрового підпису при укладенні Договору споживчого кредиту, чим несанкціоновано втрутився в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме: навмисно, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника отримав доступ до системи віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24» та електронного кабінету порталу «ДІЯ», чим втрутився в роботу автоматизованих систем.
18.02.2024 о 09:59 год., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», будучи обізнаним про окремі особливості роботи автоматизованих банківських систем, діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на особисте збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи невстановлене слідством кінцеве обладнання, без відома та дозволу ОСОБА_5 , з метою проведення незаконних операцій з використанням електронно – обчислювальної техніки (далі – ЕОТ), повторно, увійшов до акаунту системи відділеного інтернет – банкінгу «Приват 24», маючи повний контроль та можливість самостійно користуватись системою віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24» ОСОБА_5 , використовуючи змінений ним фінансовий номер НОМЕР_2 , а також пароль для входу в акаунт «Приват 24», за допомогою мобільного додатку увійшов до електронного кабінету користувача ОСОБА_5 на порталі «ДІЯ» для накладення електронного цифрового підпису при укладенні Договору споживчого кредиту, чим несанкціоновано втрутився в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме: навмисно, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника отримав доступ до системи віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24» та електронного кабінету порталу «ДІЯ», чим втрутився в роботу автоматизованих систем.
25.02.2024, в період з 10 год. 42 хв. по 14 год. 09 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46), повторно, увійшов до системи відділеного інтернет – банкінгу «Приват 24», маючи повний контроль та можливість самостійно користуватись системою віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24» ОСОБА_5 , а також пароль для входу в обліковий запис «Приват 24» несанкціоновано втрутився в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме: навмисно, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника отримав доступ до системи віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24», втрутився в роботу автоматизованих систем.
Після цього, 25.02.2024 о 09 год. 54 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_5 , з метою подальшого оформлення кредиту на останню, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, незаконно використав конфіденційну інформацію про ОСОБА_5 за допомогою невстановленого слідством кінцевого обладнання, з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілу ОСОБА_5 , здійснив заповнення онлайн заявки про отримання кредитних коштів через фінансову установу ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в мережі «Інтернет», пройшов верифікацію та ідентифікацію особи, таким чином без дозволу та відома ОСОБА_5 , повторно, незаконно використав конфіденційну інформацію про потерпілого, 25.02.2024 о 14 год. 06 хв., уклавши Договір кредитної лінії №376070668 про надання споживчого кредиту по продукту «СМАРТ» від 25.02.2024 з ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
18.02.2024, в період з 09 год. 47 хв. по 18 год. 29 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», повторно, увійшов до акаунту системи відділеного інтернет – банкінгу «Приват 24», маючи повний контроль та можливість самостійно користуватись системою віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24» ОСОБА_5 , використовуючи змінений ним фінансовий номер НОМЕР_2 , а також пароль для входу в обліковий запис «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме: навмисно, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника отримав доступ до акаунту системи віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24», чим втрутився в роботу автоматизованих систем.
Після цього, 18.02.2024 о 10 год. 32 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_5 ,, з метою подальшого оформлення кредиту на останню, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_5 , за допомогою невстановленого слідством кінцевого обладнання, з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілу ОСОБА_5 , здійснив заповнення онлайн заявки про отримання кредитних коштів через фінансову установу ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в мережі «Інтернет», пройшов верифікацію та ідентифікацію особи, таким чином без дозволу та відома ОСОБА_5 , повторно, незаконно використав конфіденційну інформацію про потерпілу 18.02.2024 о 10 год. 41 хв., уклавши Договір кредитної лінії №4397816 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.02.2024 з ТЗОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».
27.02.2024, в період з 09 год. 53 хв. по 12 год. 03 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на особисте збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи невстановлене слідством кінцеве обладнання, без відома та дозволу ОСОБА_5 , з метою проведення незаконних операцій з ЕОТ, повторно, увійшов до системи віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24», маючи повний контроль та можливість самостійно користуватись системою віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24» ОСОБА_5 , використовуючи змінений ним фінансовий номер НОМЕР_2 , а також пароль для входу в акаунт «Приват 24», 27.02.2024 о 11 год. 01 хв. увійшов до електронного кабінету користувача ОСОБА_5 , на порталі «ДІЯ» з метою накладення електронного цифрового підпису при укладенні договору споживчого кредиту, чим несанкціоновано втрутився в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме: навмисно, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника отримав доступ до системи віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24» та електронного кабінету порталу «ДІЯ», чим втрутився в роботу автоматизованих систем, після цього, 27.02.2024 о 10 год. 10 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_5 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, незаконно використав конфіденційну інформацію про ОСОБА_5 27.02.2024, о 10 год. 10 хв., за допомогою невстановленого слідством кінцевого обладнання, з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілу ОСОБА_5 , здійснив заповнення онлайн заявки про отримання кредитних коштів через фінансову установу ТзОВ «МІЛОАН» в мережі «Інтернет», пройшов верифікацію та ідентифікацію особи, таким чином без дозволу та відома ОСОБА_5 , повторно, незаконно використав конфіденційну інформацію про потерпілої, 27.02.2024 о 10 год. 17 хв., уклавши Договір кредитної лінії №103128763 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.02.2024 з ТЗОВ «МІЛОАН», 
29.02.2024 в період з 07 год. 29 хв. по 07 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46), повторно, увійшов до акаунту системи відділеного інтернет – банкінгу «Приват 24», маючи повний контроль та можливість самостійно користуватись системою віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24» ОСОБА_5 , використовуючи змінений ним фінансовий номер НОМЕР_2 , а також пароль для входу в акаунт «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме: навмисно, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника отримав доступ до системи віддаленого інтернет – банкінгу «Приват 24», чим втрутився в роботу автоматизованих систем.
Також, 29.02.2024 о 07 год. 29 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», маючи конфіденційні персональні дані ОСОБА_5 ,, з метою подальшого оформлення кредиту на останню умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, незаконно використав конфіденційну інформацію про ОСОБА_5 , за допомогою невстановленого слідством кінцевого обладнання, з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілу ОСОБА_5 , здійснив заповнення онлайн заявки про отримання кредитних коштів через фінансову установу ТзОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в мережі «Інтернет», пройшов верифікацію та ідентифікацію особи, таким чином без дозволу та відома ОСОБА_5 , повторно, незаконно використав конфіденційну інформацію про потерпілу, уклавши кредитний договір №29.02.2024-100000304 (КРЕДИТНОЇ ЛІНІЇ) про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.02.2024 з ТзОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР».

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено:
- за ч. 1 ст. 182 КК на 1 рік обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 182 КК на 3 роки обмеження строком;
- за ч. 1 ст. 190 КК на 1 рік 6 місяців обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 361 КК на 1 рік 3 місяців обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 361 КК на 2 роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим покаранням остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. 
На підставі ч. 5 ст. 71 КК, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців 15 днів. 
Строк відбування покарання обвинуваченому ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили та зараховано йому у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з дня його затримання на виконання цього вироку до дня набрання вироком законної сили.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вказаний вирок змінити, призначивши ОСОБА_6 покарання: 
- за ч. 1 ст. 182 КК – у виді обмеження волі строком на 1 рік;
- за ч. 2 ст. 182 КК – із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, покарання у виді у виді обмеження строком на 1 рік 2 місяці;
- за ч. 1 ст. 190 КК – у виді обмеження волі строком на 1 рік;
- за ч. 2 ст. 190 КК – у виді обмеження волі строком на 1 рік;
- за ч. 1 ст. 361 КК – у виді обмеження волі строком на 1 рік;
- за ч. 2 ст. 361 КК – із застосуванням ст. 69 КК, покарання у виді обмеження строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим покаранням остаточне покарання призначити у виді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці.
На підставі ч. 5 ст. 71 КК, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2021, остаточне покарання призначити у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці.
В решті вирок суду залишити без змін.
На обґрунтування цих вимог зазначила, що місцевим судом при призначенні покарання не було враховано щирого каяття обвинуваченого та його активного сприяння розкриттю злочинів, надання показань щодо обставин справи, вибачення перед потерпілою ОСОБА_5 . Він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має ІІ групу інвалідності та бажає відшкодовувати завдану шкоду.
Тому, на переконання захисника, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, дає підстави для призначення обвинуваченому покарання нижче, найнижчої межі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вказаний вирок змінити, призначивши йому більш м`яке покарання, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.
Свої доводи аргументує тим, що перебуваючи на волі, він матиме змогу відшкодовувати завдану потерпілій шкоду.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_4 просить вказаний вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання: 
- за ч. 1 ст. 182 КК у виді обмеження волі строком 1 рік;
- за ч. 2 ст. 182 КК - обмеження волі строком 3 роки;
- за ч. 1 ст. 190 КК - обмеження волі строком 1 рік 6 місяців;
- за ч. 2 ст. 190 КК - позбавлення волі строком 2 роки
- за ч. 1 ст. 361 КК - обмеження волі строком 1 рік 3 місяці;
- за ч. 2 ст. 361 КК - обмеження волі строком 2 роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим покаранням, остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 5 ст. 71 КК, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2021, остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 днів з конфіскацію всього належного йому на праві власності майна.
В решті вирок суду залишити без змін.
На обґрунтування цих вимог зазначила, що судом при ухваленні вироку допущено істотні порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону що призвело до ухвалення незаконного вироку.
Зокрема, судом у порушенні вимог ст. 71 КК, за наявності невідбутого ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації майна за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2021, не було приєднано до остаточного покарання за цим вироком, що суперечить вимогам Кримінального кодексу України.
Також, на думку прокурора, судом при призначенні покарання за ч.2 ст. 182 КК, незаконно призначено покарання у виді обмеження волі, що не передбачено Загальною частиною КК та санкцією цієї норми статті. 
Окрім того, вважає, що суд призначив занадто м`яке покарання за ч.2 ст. 190 КК, оскільки не було враховано особу ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, що свідчить про його небезпечність для суспільства та небажання стати на шлях виправлення.
Окрім того, апелянт покликалась на те, що місцевий суд, призначаючи обвинуваченому остаточне покарання, залишив поза увагою, що, у відповідності до вимог ст. 72 КК, покарання, призначене за ч. 2 ст. 182 КК у виді обмеження волі на строк 3 роки є ідентичним покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, призначеним за ч. 2 ст. 190 КК.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити свої апеляційні скарги та відмовити у задоволенні апеляційних вимог сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_4 на підтримання своєї апеляційної скарги та про безпідставність апеляційних вимог сторони захисту, думку потерпілої ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 182, ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 361 КК, за викладених у вироку обставин, є правильним, відповідає фактичним обставинам цього провадження і підтверджений наявними у справі доказами, що в апеляційних скаргах не оспорюється.
Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, вказаний вирок повною мірою не відповідає вказаним вимогам закону.
Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , були вчинені під час відбування ним покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року, яким його засуджено за ч. 1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 121 КК до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Відповідно до приписів ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Окрім того, як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (п. 26), невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, у тому числі, додаткове покарання (або його невідбуту частину) за попереднім вироком. суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.
Однак місцевий суд, призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків, залишив поза увагою наявність невідбутого додаткового покарання у виді конфіскації майна за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року.
Також колегія суддів вважає слушними доводи прокурора щодо необхідності призначення ОСОБА_6 суворішого покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК. 
Так, апеляційний суд ураховує ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке, у відповідності до приписів ст. 12 КК, належить до категорії нетяжких злочинів, наявність обставини, яка пом`якшує покарання – активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, яка обтяжує покарання – рецидив злочинів, дані про особу обвинуваченого, який є особою з інвалідністю, раніше неодноразово судимий, вказаний злочин, як і інші злочини у цьому кримінальному провадженні, були ним вчинені під час відбування покарання за попереднім вироком, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Разом з тим, під час апеляційного розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про щире каяття обвинуваченого, про що вказує у своїх апеляційних скаргах сторона захисту, адже він жодним чином не намагався відшкодувати потерпілим завдану шкоду.
Крім того, відповідно до п. б ч. 1 ст. 72 КК, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Тому, з огляду на вказані приписи закону, покарання, призначене місцевим судом за ч. 2 ст. 182 КК у виді обмеження волі на строк 3 роки, є ідентичним покаранню, призначеному за ч. 2 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, а тому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 КК, у цьому випадку не можна застосовувати поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, доводи прокурора про те, що призначене ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 182 КК, не відповідає вимогам закону, оскільки покарання у виді обмеження волі не передбачене цієї санкцією, є безпідставними.
Так, санкція ч. 2 ст. 182 КК передбачає альтернативні покарання у виді пробаційного нагляду на строк від трьох до п`яти років або обмеження волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк.
Окрім того, враховуючи вище викладені мотиви, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого та його захисника стосовно пом`якшення призначеного йому покарання, у тому числі, щодо застосування вимог ст. 69 КК та призначення йому покарання нижче, найнижчої межі передбаченої санкціями ч. 2 ст. 182 та ч. 2 ст. 361 КК.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 420 КПК, колегія суддів 
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 задовольнити, у задоволені апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 – відмовити.
Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання – скасувати.
ОСОБА_6 визнати винним та засудити:
- за ч. 1 ст. 182 КК на 1 (один) рік обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 182 КК на 3 (три) роки обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 190 КК на 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК на 2 (два) роки позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 361 КК на 1 (один) рік 3 (три) місяців обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 361 КК на 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим покаранням, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. 
На підставі ч. 5 ст. 71 КК, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 5 (п`ять) днів з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
В решті вирок місцевого суду залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 – у той самий строк з дня вручення йому копії цього вироку.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3