Справа № 740/5664/25 
Провадження № 2/740/238/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року м. Ніжин 
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа – ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті спадкодавця – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов аргументує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшли земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6974 га, 0,3119 га, 0,6641 га.
З вересня 2006 року і до моменту смерті матері позивачка фактично проживала разом з нею, доглядала її, обробляла присадибну ділянку. Після смерті матері вона здійснила поховання та продовжила користуватись її будинком, як дачею, обробляти город.
Таким чином, позивачка вважає, що прийняла спадщину, як спадкоємець, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після ОСОБА_3 немає, оскільки її чоловік помер раніше, а дочка померлої (сестра позивачки) - ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно.
На даний час нотаріус не може завести спадкову справу, оскільки відсутні належні докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим, позивачка змушена звернутись до суду із даною позовною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Ухвалою судді 06.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.
Ухвалою суду 01.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача – Крутівської сільської ради Чернігівської області надіслав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. 
Від третьої особи – ОСОБА_2 заяв по суті справи чи з процесуальних питань не надійшло. 
У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , що підтверджено копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 (а.с.8-9).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 10).
З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 82867743 від 13.10.2025 вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 28)
Згідно довідки Перебудівського старостинського округу Крутівської сільської ради Ніжинського району № 34 від 11.08.2025, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті фактично без відповідної реєстрації проживала її дочка ОСОБА_1 , яка продовжує доглядати за домоволодінням (а.с.40)
Фактичне проживання позивачки разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується також актом про факт проживання фізичної особи в житловому приміщення, підписаним сусідами спадкодавця – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 39). 
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_6 зі своєю матір`ю ОСОБА_3 на день смерті останньої, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі довідкою Перебудівського старостинського округу Крутівської сільської ради Ніжинського району № 34 від 11.08.2025, актом про факт проживання фізичної особи в житловому приміщення (а.с. 39). 
Даний факт, за встановленням якого звертається позивачка має юридичне значення, оскільки визначає її право спадкування і інакше, як у судовому порядку не може бути встановлений, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 81, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , разом зі спадкодавцем – ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.М. Карпусь