ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/7206/25 
провадження № 3/0285/190/26 
26 січня 2026 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов 
від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення
відносно:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянки України, 
уродженки с Кам`янка Новоград-Волинського (теперішня назва Звягельського) району Житомирської області, 
яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , – 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_2 , будучи відповідальною за виховання, навчання та розвиток своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України. 
Так, 27.11.2025 біля 11 год було встановлено, що ОСОБА_1 не забезпечила своїм дітям необхідні умови для навчання, не цікавиться їх успіхами в навчальному закладі, не приділяє належної уваги їх вихованню, у загальношкільних та класних батьківських зборах участі не бере, школу не відвідує, чим порушила вимоги ст.8 Закону України «Про охорону дитинства».
В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, причини своєї неявки не повідомила; про час і місце розгляду справи повідомлена в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП.
Судова повістка, що направлялась ОСОБА_1 , згідно трекінгу поштового відправлення Укрпошти «вручено одержувачу 20.01.2026». 
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу. 
Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.
Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України «Про охорону дитинства», «Про освіту», відповідно до приписів яких батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати її до повноліття, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Під невиконанням обов`язків щодо виховання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про них. 
Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується:
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №110540 від 24.12.2025;
копією повідомлення служби у справах дітей Звягельської міської ради від 27.11.2025 №1870, відповідно до якого ОСОБА_1 не цікавиться навчанням дітей, всі батьківські обов`язки взяла на себе їх бабуся;
копіями характеристик на дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , виданих директором Токарівського ліцею, та відповідно до яких батьки участі у їх вихованні зовсім не приймають, батьківські збори не відвідують. 
Згідно свідоцтв про народження неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 їх матір`ю є ОСОБА_1 .
Найважливішою задачею батьків є здоровий розвиток дитини. Батьки зобов`язані не тільки забезпечувати дитину умовами для проживання, навчання, побуту, дозвілля, а й турбуватися про її фізичне, психологічне і соціальне благополуччя. 
Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинила діяння, що підпадають під ознаки невиконання батьками обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання дітей, та її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП. За таких обставин, її слід визнати винною у вчиненні вищезазначеного правопорушення. 
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги: характер вчиненого правопорушення; всі обставини справи в їх сукупності; особу  ОСОБА_1 .
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, – а тому приходжу переконання, що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень може бути досягнуто при призначенні їй покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.184 КУпАП. 
Підстави для застосування іншого стягнення, відсутні.
З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.
Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 184, 280, 283, 284 КУпАП, –
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати  ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, 
та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя   ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин