Справа № 443/1212/25 Головуючий у 1 інстанції: ПАВЛІВ А. І. 
Провадження № 33/811/1993/25 Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 24 вересня 2025 року,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
- адвоката Коваленко Т.В.

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 184 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Згідно постанови судді,  ОСОБА_1 20 липня 2025 року о 23 год 32 хв у селищі Журавно, вул. Січових Стрільців, 48, керував автомобілем «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 ухилився від передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання і утримання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке проявилося в тому, що 20 липня 2025 року біля 23 год 32 хв по вул. Січових Стрільців, 48 у селищі Журавно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому в авто перебувала його малолітня дочка, чим ОСОБА_1 створив загрозу її життю і здоров`ю, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.
В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи. Вважає, що суддя місцевого суду розглянув справу поверхнево. Звертає увагу на те, що районний суд розглянув справу у його відсутності, чим порушив право на захист.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, мотивуючи тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у його відсутності, копрію постанови не отримував; скасувати оскаржувану постанову провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Коваленко Т.В., яка просила скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. У разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, застосувати за аналогією ст. 69 КК України і не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,  суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, якими водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч.1 ст.184 КУпАП. 
Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №397768 та серії ВАД №478164 від 21 липня 2025 року, де викладені фабули вчинених правопорушень; роздруківкою приладу «Drager Alcotest №6820» від 20 липня 2025 року, результат тесту 0,76 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявленням стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 липня 2025 року; відеозаписом події; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5273158 від 20 липня 2025 року; рапортом від 21 липня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21 липня 2025 року, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Що стосується тверджень правопорушника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені його права, поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та забезпечення його участі в апеляційному розгляді, на який правопорушник також не з`явився.
Щодо доводів адвоката Коваленко Т.В. про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.  Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Крім цього, апеляційний суд вважає безпідставними покликання адвоката Коваленко Т.В. про застосування до правопорушника ОСОБА_1 аналогію закону та призначення останньому більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст.69 КК України, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік і є безальтернативною. 
Таким чином, доводи правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Коваленко Т.В. про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жидачівського районного суду Львівської області від 24 вересня 2025 року.
Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 24 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 184 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя   Галапац І.І.