номер провадження справи 9/177/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 Справа № 908/2908/25
м.Запоріжжя 

За позовом: Концерну «Міські теплові мережі»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТАЛ»
про стягнення суми 39329,31 грн.
Суддя Боєва О.С.

Без повідомлення (виклику) сторін 

УСТАНОВЛЕНО:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебувала справа №908/2908/25 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТАЛ» заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 39329,31 грн. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
13.01.2026 Господарським судом Запорізької області за наслідками розгляду справи №908/2908/25 прийнято рішення про відмову у задоволенні позову Концерну «Міські теплові мережі». 
20.01.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТАЛ» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2908/25 (документ сформовано в системі «Електронний суд» 20.01.2026, вх. № 1555/08-08/26 від 21.01.2026), згідно з якою заявник просить стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» на користь ТОВ «ЕСТАЛ» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. 
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.01.2026 заяву передано на розгляд судді Боєвій О.С. 
Ухвалою суду від 23.02.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТАЛ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2908/25 прийнято до розгляду, постановлено здійснювати розгляд заяви без повідомлення учасників справи. Концерну «Міські теплові мережі» (позивачу) запропоновано надати письмове пояснення/заперечення щодо поданої відповідачем заяви у строк до 29.01.2026 включно.
Ухвала суду від 23.01.2026 була направлена до електронного кабінету Концерну «Міські теплові мережі» та згідно з повідомленням про доставку електронного листа доставлена до електронного кабінету відповідача 23.01.2026 о 14:14.
Відповідач письмового пояснення/заперечення щодо поданої позивачем заяви не надав.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
З положень статті 123 ГПК України слідує, що до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній орієнтовний розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. 
Як вбачається з матеріалів справи № 908/2908/25, відповідачем у відзиві на позовну заяву було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18500,00 грн.
У запереченні на відповідь на відзив, яке надійшло до суду 17.11.2025 через систему «Електронний суд», відповідачем було зазначено, що фактична сума витрат на професійну справничу допомогу відповідно до актів № 1 та № 2 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) складає 9000,00 грн, які просив стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» на користь ТОВ «ЕСТАЛ». До заперечення були додані відповідні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та їх розміру.
При ухваленні рішення у справі № 908/2908/25 питання щодо розподілу судових втрат відповідача на професійну правничу допомогу судом не вирішено.
На підставі викладеного, враховуючи подання позивачем доказів у встановлений законом строк, суд дійшов до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2908/25 щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме – витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Матеріали справи № 908/2908/25 свідчать, що представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТАЛ» здійснювалось адвокатом Вишняковою Іриною Олександрівною (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП №001095 від 29.09.2015), яка діяла на підставі Ордеру серія АР № 1274509 на надання правничої допомоги ТОВ «ЕСТАЛ», виданого на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 28.10.2025.
На підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 9000,00 грн відповідачем надано в матеріали справи (додано до заперечення на відповідь на відзив), в т.ч.: копію Договору про надання правничої допомоги від 28.10.2025, укладеного адвокатом Вишняковою І.О. та ТОВ «ЕСТАЛ»; копію Додатку № 1 від 28.10.2025 до цього Договору; копії Актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 03.11.2025, № 2 від 17.11.2025; копії платіжних інструкцій № 1519 від 04.11.2025 та № 1536 від 17.11.2025.
Зі змісту п.п. 1.1, 1.2 Договору слідує, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та умовах передбачених цим Договором, та згідно з переліком наведеним у п.1.1.2 Договору, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
В п. п. 3.1, 4.1, 4.2 Договору визначено, що за правничу допомогу, передбачену в п.п.1.2 Договору, Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі, що визначається відповідними додатками до цього Договору. Розмір оплати праці адвоката при наданні правничої допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього Договору. За домовленістю сторін, оплата правничої допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу. 
У Додатку № 1 до Договору (Замовлення № 1 на надання юридичних послуг) від 28.10.2025 визначені найменування та перелік юридичних послуг, що надаються Клієнту щодо представництва інтересів останнього у Господарському суді Запорізької області по справі № 908/2908/25 та їх вартість: ознайомлення з матеріалами справи – 1500 грн/год; підготовка та подання заяв по суті спору, клопотань/заяв з процесуальних та інших заяв, пов`язаних із розглядом справи – 1500 грн/год; представництво інтересів у судовому засіданні – 2500 грн/судодень.
Вартість Замовлення складає 18500,00 грн. Вартість Замовлення визначено з урахуванням складності справи та часу, що має витратити Адвокат для виконання Замовлення, а також обсягом послуг, що буде надана для виконання правової допомоги (п.п.2., 2.1 Додатку № 1 до Договору). 
В п. 3 Додатку № 1 передбачено, що за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правничої допомоги.
У підписаних між ТОВ «ЕСТАЛ» та адвокатом Вишняковою І.О. Актах прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 03.11.2025, № 2 від 17.11.2025 до Договору про надання правничої допомоги від 28.10.2025 викладено детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) із зазначенням дати їх виконання та вартості, а саме: 28.10.2025 – попередня консультація та ознайомлення з матеріалами справи №908/2908/25, 1 год. – 1500,00 грн; 03.11.2025 – підготовка та подання відзиву на позовну заяву по справі №908/2908/25, 3 год. – 4500,00 грн; 17.11.2025 – підготовка та подання заперечення по справі № 908/2908/25, 2 год. – 3000,00 грн. Всього, загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) за вказаним Актами становить 9000,00 грн, і яка була перерахована ТОВ «ЕСТАЛ» на рахунок адвоката Вишнякової І.О. за платіжними інструкціями № 1519 від 04.11.2025 на суму 6000,00 грн та № 1536 від 17.11.2025 на суму 3000,00 грн.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТАЛ» про стягнення з Концерну «Міські теплові мережі» судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, суд дійшов до висновку про її задоволення виходячи з наступного.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд враховує правові висновки, що викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, в якій вказано, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
У постанові від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду, зокрема, зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (п. 128, п.134 постанови).
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява № 19336/04, § 268). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Суд самостійно оцінює подані заявником докази у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яку суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Господарський суд враховує, що заявлена відповідачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн, яка документально підтверджена та фактично оплачена ТОВ «ЕСТАЛ» адвокату, не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару адвоката з урахуванням таких критеріїв як: справедливість, добросовісність, розумність; принципів співмірності та розумності судових витрат; складності справи №908/2908/25;обсягу наданих відповідачу послуг з професійної правничої допомоги. 
Понесення відповідачем таких витрат було наслідком звернення позивача з позовом до суду та у зв`язку з цим необхідністю захисту відповідачем своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
Концерн «Міські теплові мережі» клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявляв, заперечень стосовно заявленого позивачем до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу та їх неспівмірності суду не надав. 
На підставі усього вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у заявленому відповідачем розмірі, поклавши ці витрати на позивача. 
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТАЛ» про стягнення з Концерну «Міські теплові мережі» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн задовольнити.
Стягнути з Концерну «Міські теплові мережі», код ЄДРПОУ 32121458 (69091, м.Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТАЛ», код ЄДРПОУ 31809694 (02139, м. Київ, вул. Микитенка, буд. 5) суму 9 000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. 
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили. 

Додаткове рішення складено та підписано 02.02.2026. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. 

Суддя О.С. Боєва