308/18431/25

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення – ОСОБА_1 , розглянувши справу адміністративне правопорушення, що надійшла із УПП в Закарпатській області ДПП, відносно громадянина України  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 139 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №535573 від 09.12.2025 вбачається, що 09.12.2025 10:10:00 с.Минай, вулиця Ференца Семана (Туряниці) 1 здійснив винос бруду (глини) колесами автомобіля МАН д.н.з. НОМЕР_1 з будівельного майданчика на проїзну частину вулиці, чим спричинив її забруднення, чим порушив п.1.5.ПДР - Неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Відповідальність передбачена: ст.. 139 ч.1 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , зазначив, що дійсно мали місце події описані в протоколі, однак не лише він здійснив вивіз бруду на асфальт. Просив суворо не карати. 
Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Частина 1 ст. 139 КУпАП передбачає відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП, його дії посадовою особою якою складено протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано вірно.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення,актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 09.12.2025; наданими у судовому засіданні поясненні. 
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, та приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1ст. 139 КУпАП та з врахуванням вище перелічених обставин, доцільним буде обрати стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Керуючись ст.ст. 124, 283-285, 287-291 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Громадянина України  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови. 

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду  О.В. Фазикош