КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2026 року м. Київ справа №320/14978/25
Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАРІ» про погашення податкового боргу, 

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Київській області (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАРІ» (далі - відповідач), в якому просить суд: 
- постановити рішення про надання дозволу ГУ ДПС у Київській області на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАРІ» (ЄДРПОУ 42897589), що перебуває у податковій заставі.
В якості підстави позову зазначено, що станом на дату звернення до суду за даними ІКС ДПС «Податковий блок» за відповідачем обліковується податковий борг у загальній сумі 2 159 362,18 грн, який складається з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 997 209,97 грн та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 1 162 152,21 грн, що підтверджується довідкою про наявність податкового боргу, інтегрованими картками платника податків та відповідними розрахунками; у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань у встановлені строки, відповідно до ст.ст. 88, 89 ПК України, виникло право податкової застави, контролюючим органом була сформована та направлена відповідачу податкова вимога №0004341-1306-1006 від 07.02.2022 року, а також прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №12850/6/10-36-13-07 від 05.03.2024 року, які отримані відповідачем, не були оскаржені, не скасовані та залишаються чинними, а з урахуванням положень п. 59.5 ст. 59 ПК України податкова вимога є дійсною протягом усього періоду існування податкового боргу, що і зумовлює звернення ГУ ДПС у Київській області до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, яке перебуває у податковій заставі.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/14978/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 р. адміністративну справу № 320/14978/25 прийнято до провадження судді Парненко В.С., розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
У матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.
22.10.2025 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів, а саме Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0261810032 від 14.10.2025 року, якою у добровільному порядку частково погашено заборгованість в сумі 350 000,00 грн.
13.01.2025 року подано клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про суму податкового боргу станом на 12.01.2026 рік та зворотній бік інтегрованої картки платника податку за 2025-2026 роки.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАРІ» (ЄДРПОУ 42897589) зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа та суб`єкт господарювання, є платником податків і перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області як відокремленому підрозділі Державної податкової служби України.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний своєчасно сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, установлених Податковим кодексом України та іншими законами з питань оподаткування.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент звернення позивача до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна боржника, що перебуває у податковій заставі, за даними інформаційно-комунікаційної системи Державної податкової служби України «Податковий блок» за ТОВ «АЛЬФАРІ» обліковується податковий борг у загальному розмірі 2 159 362,18 грн.
Зазначена сума податкового боргу складається з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 997 209,97 грн та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами — власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 1 162 152,21 грн.
Наявність зазначеного вище податкового боргу підтверджується довідкою про наявність податкового боргу, детальними розрахунками, а також інтегрованими картками платника податків з відповідних видів податків, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно довідки про суму податкового боргу станом на 12.01.2026 рік та згідно даних інформаційної системи ДПС України у відповідача наявний податковий борг в загальній сумі 1 964 981,49 грн, у тому числі з: 
- орендної плати з юридичних осіб 1033 774,65 грн; 
- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 931 206,84 гривень.
Вказане підтверджується інтегрованою карткою платника податку за 2025-2026 роки.
Згідно матеріалів справи контролюючим органом на підставі статей 59 та 89 Податкового кодексу України було сформовано податкову вимогу №0004341-1306-1006 від 07 лютого 2022 року, яку направлено засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на податкову адресу ТОВ «АЛЬФАРІ» рекомендованим листом, що отриманий відповідачем.
Крім того, Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №12850/6/10-36-13-07 від 05 березня 2024 року, яке також було направлено на податкову адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням.
Судом встановлено, що зазначена податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу відповідачем не оскаржувалися в адміністративному чи судовому порядку, не були скасовані або відкликані та залишаються чинними.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПКУ).
Згідно пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
За пунктом 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
За пунктом 36.5 статті 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).
Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
За пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п.59.5 ст.59 ПК України).
За пунктом 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п.87.2 ст.87 ПК України).
Пунктом 87.3 статті 87 ПК України закріплені джерела, які не можуть бути використані для погашення податкового боргу платника податків, зокрема, майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.
За пунктом 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Відповідно до пункту 89.1 ст.89 ПК України право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.
За пунктом 89.2 статті 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".
У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею. Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі (п.89.5 ст.89 ПК України).
У разі якщо контролюючий орган приймає рішення про включення майна до акта опису, складається відповідний акт опису, один примірник якого надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
У разі порушення платником податків вимог цього пункту він несе відповідальність згідно із законом.
Контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі (п.89.8 ст.89 ПК України).
Як встановлено судом через несплату відповідачем у строки, встановлені ПК України, сум податкового боргу, податковий орган, з метою його погашення, прийняв рішення про опис майна у податкову заставу №12850/6/10-36-13-07 від 05 березня 2024 року, яке також було направлено на податкову адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням.
Статтею 93 ПК України визначені підстави припинення податкової застави.
Згідно п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно п.95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Аналізуючи вищевказане, у випадку недостатності коштів платника податків на рахунках у банківських установах, податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок його майна (за винятками, встановленими ПК України), яке передане податковим органом у податкову заставу. У той же час, рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, приймається на підставі рішення суду.
Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є:
наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів);
сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку;
відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків;
наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.
Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
Тобто, звернення контролюючого органу до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку. І лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутись до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.
Аналогічну за змістом правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.04.2020 у справі №822/1262/17, від 15.04.2020 у справі №1340/3692/18, від 22.01.2020 у справі №826/12587/17.
З огляду на наведені правові норми, вбачається, що підставою для звернення до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є здійснення контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, недостатність таких коштів та перебування майна платника податків у податковій заставі. При цьому у разі зміни розміру податкового боргу платника податку положення Податкового кодексу України не зобов`язують контролюючий орган проводити всю законодавчо встановлену процедуру погашення податкового богу щодо кожного випадку такої зміни.
Судом встановлено, що податкова вимога №0004341-1306-1006 від 07.02.2022 року та рішення про опис майна у податкову заставу №12850/6/10-36-13-07 від 05.03.2024 року є чинними.
Враховуючи викладене та з огляду на наявність у відповідача несплаченого податкового боргу в розмірі 1 964 981,49 грн, відсутність коштів на рахунках відповідача у банках, наявність у відповідача майна, яке перебуває у податковій заставі, та оскільки вжиті заявником заходи щодо погашення податкового боргу відповідача позитивних результатів не дали, суд доходить висновку, що заява Головного управління ДПС у Київській області про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу позивача за рахунок коштів отриманих від продажу майна, що перебуває у податковій заставі, підлягає задоволенню. 
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За правилами частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Позивач не заявляв клопотань щодо стягнення таких витрат.
Відтак, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАРІ» про погашення податкового боргу, – задовольнити.
Надати дозвіл ГУ ДПС у Київській області на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАРІ» (ЄДРПОУ 42897589), що перебуває у податковій заставі.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.