ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/1940/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.
при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників сторін:
від ТОВ “ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС” - адвокат Албул Т.М. 
від ПАТ “УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО” – адвокат Демидов А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства “УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО”
на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 (повний текст складено та підписано 18.09.2025, суддя Смелянець Г.Є.)
у справі №916/1940/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС”
до Приватного акціонерного товариства “УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО”
про стягнення 5 802 940 грн

ВСТАНОВИВ
Товариство з обмеженою відповідальністю “ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства “УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО” боргу у розмірі 5 802 940,73 грн., з яких: сума основного боргу - 4 898 900 грн., інфляційні втрати - 244 420,84 грн., 3% річних - 61 605,35 грн., пеня - 598 417,19 грн., а також стягнення судових витрат в розмірі 87 044,11 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по цій справі позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 4 898 900 грн., інфляційні втрати у розмірі 113 262 грн. 57 коп., 3% річних у розмірі 44 291 грн. 42 коп., пеню у розмірі 446 403 грн. 87 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 66 034 грн. 29 коп., в задоволенні решти позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем здійснено виконання робіт з капітального ремонту відповідно до узгодженого сторонами проекту, на оплату яких позивачем виставлено відповідачу відповідний рахунок, в свою чергу, відповідач неналежним чином виконав зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.
Судом першої інстанції з огляду на встановлену невідповідність наданого позивачем розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат обставинам справи щодо початку обрахунку періоду прострочення відповідача, здійснено власний розрахунок.
Не погодившись із даним рішенням до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся відповідач з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі № 916/1940/25 – скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного:
- суд першої інстанції не достатньо проаналізував та не надав належної правової оцінки положенням укладеного між сторонами договору;
- на підтвердження вартості використаних матеріалів і запасних частин на вимогу позивачем були надані копії видаткових накладних, згідно з якими постачальником є ТОВ «ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС», а отримувачем змінно-запасних частин є ГВСП «КСБСРЗ» ПрАТ «УДП». В свою чергу, останнє не може бути отримувачем змінно-запасних частин, оскільки зазначені ЗЗЧ використовувались ТОВ «ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС» як виконавцем робіт з капітального ремонту елінг-баштового крану «Абус»;
- в оскаржуваному рішенні суд посилається на узгодженість проекту договору, погодженого сторонами, однак не надає оцінку обов`язку виконавця, надати документальне підтвердження вартості використаних матеріалів і запасних частин;
- поза увагою суду першої інстанції залишився факт збільшення кількість технологічних операцій, матеріалів та змінно-запасних частин. Так, жодного погодження із Замовником на збільшення кількості технологічних операцій, матеріалів та змінно-запасних частин зроблено не було. Роботи були виконані виконавцем на власний розсуд, що є порушенням умов договору;
- суд першої інстанції не приділив уваги та не надав належної оцінки обставинам, наведеним Відповідачем, щодо необхідності зменшення ціни договору на суму не погоджених Відповідачем (Замовником за договором) та не підтверджену суму витрат Виконавця на обладнання та ЗЗЧ;
- відповідач, як сторонами за договором, не міг підписати акти приймання-передачі виконаних робіт, оскільки роботи, по суті були виконані не у повному обсязі. Тому, твердження про ухилення відповідача від підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, є необґрунтованими та недоведеними;
- часткова оплата згідно з виставленими рахунками не вважається підтвердженням якості виконаних робіт та відсутності претензій до Виконавця, а є правомірними очікуваннями в подальшому виконання контрагентом своїх зобов`язань;
- лист відповідача щодо виконання гарантійних зобов`язань є свідченням намагання Відповідача вирішити проблеми неналежного виконання робіт з капітального ремонту, у тому числі шляхом можливості звернення із заявою про здійснення гарантійного ремонту;
- судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги Акт відповідача від 16.10.2024, який підтверджує заперечення Відповідача та є належним доказом не прийняття робіт;
- відповідач не відмовлявся від підписання акту здачі-прийому виконаних робіт, а направив свої зауваження, хоча із пропуском строку. Однак, на думку апелянта, пропуск строку не є обставиною, відповідно до якої слід ігнорувати зауваження до акту здачі-прийому виконаних робіт;
- поза увагою суду залишено повідомлення відповідачем позивача про виниклі форс-мажорні обставини.
Ухвалою суду від 11.11.2025 відкрито апеляційне провадження у цій справі та призначено її до розгляду на 17.12.2025.
До суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень позивач зазначає, що належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, в свою чергу відповідач, безпідставно відмовся від підписання акту приймання-передачі. Водночас, своїми конклюдентними діями, а саме здійснивши часткову оплати виконаних робіт, відповідач визнав факт виконаних робіт та їх прийняття, а також свої зобов`язання щодо необхідності погашення заборгованості за Договором.
Відповідач також на спростування доводів апелянта стверджує, що рахунок за додаткові витрати, понесені позивачем у зв`язку з фактом необхідного збільшення кількості технологічних операцій, матеріалів та змінно-запасних частин за наслідками дефектування, які не могли бути передбачені у Технічному завданні, - до сплати відповідачу не виставлялися та в суму позовних вимог не включались.
У зв`язку з оголошенням у м.Одесі повітряної тривоги та необхідністю перебування працівників та відвідувачів суду в укритті, а також обмеження доступу до приміщення суду представників учасників справи, судове засідання по справі №916/1940/25 призначене на 17.12.2025 не відбулось.
Ухвалою суду від 18.12.2025 повідомлено учасників справи №916/1940/25 про те, що наступне судове засідання з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства “УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО” на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 відбудеться – 04.02.2026.
Під час судового засідання від 04.02.2026 представник апелянта підтримав доводи та вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні. 
Представник позивача надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами та вимогами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, 26.04.2024 між Приватним акціонерним товариством “УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО” (Замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС” (Виконавець, позивач) укладений договір №130-В-ГВСП КСБ СРЗ-24, згідно з яким Виконавець зобов`язується виконати роботи з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус”, вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5289, а Замовник - прийняти та оплатити такі Роботи в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.
Відповідно до п.1.2 договору зміст, обсяг та вартість Робіт, що виконуються за цим Договором, визначені у Додатку № 1 до Договору - Договірній ціні (далі - ДЦ) та у Додатку № 2 до Договору - Технічному завданні на виконання робіт з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус”, вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5289 (далі - Технічне завдання), що є невід`ємними частинами цього Договору.
Згідно з п.п.2.1,2.2 договору Виконавець повинен виконати Роботи, якість яких відповідає вимогам діючого Положення про планово-попереджувальні ремонти портових кранів морських портів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 17.06.2005 № 317, “Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання” (НПАОП 0.00-1.08-18), “Правил безпечної експлуатації електроустановок” (НПАОП 40.1-1.01.97), “Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів” (НПАОП 40.1-1.21-98), та інших діючих нормативних документів згідно правил та державних стандартів. 
Замовник має право здійснювати безперешкодний з боку Виконавця контроль за повнотою, своєчасністю та якістю виконання Робіт.
Відповідно до п.2.11 договору якщо між Замовником і Виконавцем виникла суперечка щодо усунення недоліків (дефектів) або їх причин, на вимогу будь-якої Сторони може бути проведено незалежна експертиза. Фінансування витрат, пов`язаних з проведенням такої експертизи, покладається на Виконавця, крім випадків, коли за результатами експертизи буде встановлено відсутність порушень умов Договору Виконавцем або причинного зв`язку між діями Виконавця та виявленими недоліками (дефектами). У такому випадку витрати, пов`язані з проведенням експертизи, фінансує Сторона, яка вимагала її проведення.
Згідно з п.3.1 договору ціна Договору є орієнтовною та складає 7 022 500,00 грн. крім того ПДВ 20% - 1 404 500,00 грн, разом орієнтовна Ціна Договору становить 8 427 000,00 грн. з ПДВ (вісім мільйонів чотириста двадцять сім тисяч гривень 00 коп.) та визначається на підставі ДЦ. Фактична ціна Договору визначається з урахуванням фактично виконаних Робіт оформлених Актами приймання- передачі виконаних робіт на підставі попередньо погоджених Сторонами актів дефектації.
Відповідно до п.п.3.2,3.3 договору ціна даного Договору включає в себе всі витрати (видатки) Виконавця, які він несе при виконанні Робіт за цим Договором, в тому числі: витрати на сплату податків і зборів, обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені Виконавцем, витрати на матеріали, заробітну плату, страхування, фінансування гарантійних зобов`язань тощо. Порядок коригування ціни на Роботи здійснюється відповідно до вимог цього Договору та вимог чинного законодавства. Ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін.
Згідно з п.4.1 договору оплата Робіт за цим Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з поточного банківського рахунка Замовника на поточний банківський рахунок Виконавця.
Відповідно до п.4.2 договору Замовник здійснює попередню оплату (аванс) у розмірі 30% від ціни Договору, протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дати підписання цього Договору, та отримання виставленого Виконавцем оригіналу належним чином оформленого рахунку.
Згідно з п.4.3 договору остаточна оплата здійснюється протягом 30 (тридцяти) робочих днів за фактом виконання Робіт з урахуванням здійсненної передоплати на підставі виставленого рахунку та підписаного Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт. Фактична вартість використаних матеріалів, запасних частин тощо повинна обґрунтовуватись документами, що надаються Виконавцем. Датою оплати Робіт вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Замовника.
Відповідно до п.5.1 договору строк виконання Робіт: протягом 80 (вісімдесяти) робочих днів з моменту передачі елінг-баштового крану “Абус” в ремонт Замовником, що оформлюється Актом приймання- передачі елінг-баштового крану “Абус” в ремонт.
Згідно з п.5.4 договору Виконавець приступає до виконання Робіт на підставі заявки Замовника, яка надсилається не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до орієнтовної дати початку виконання Робіт. Датою початку виконання Робіт вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін Акту приймання-передачі елінг-баштового крану “Абус” в ремонт.
Датою закінчення виконання Робіт вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін Акту приймання-передачі елінг-баштового крану “Абус” з ремонту та Акту приймання-передачі виконаних робіт.
Відповідно до п.5.5 договору Виконавець зобов`язаний представити елінг-баштовий кран “Абус” уповноваженій експертній організації для проведення експертного обстеження, позачерговий повний технічний огляд, електровимірювальні роботи та надати Замовнику позитивний експертний висновок до підписання Сторонами Акту приймання-передачі елінг-баштового крану “Абус” з ремонту.
Згідно з п.5.6 договору Виконавець не пізніше ніж за 3 (три) робочих дні до початку виконання Робіт надає Замовнику “Проект виконання робіт” (ПВР), розроблений відповідно вимог “Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання” (НПАОП 0.00-1.80-01), затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 19.01.2018р. № 62 та “Технологію виконання робіт” (ТВР), розроблену відповідно “Положення про планово-попереджувальні ремонти портальних кранів морських портів”, затвердженого наказам Міністерства транспорту та зв`язку України від 17.06.2005р. №317 та узгоджує їх із Замовником.
Відповідно до п.5.8 договору Роботи з ремонту виконуються Виконавцем з використанням власних матеріалів та змінно-запасних частин після складання та погодження з представником Замовника Актів дефектації. Сертифікати якості на матеріали та запчастини обов`язково надаються Виконавцем в процесі виконання Робіт. 
Згідно з п.п.5.9,5.10 договору Виконавець повинен виконати Роботи згідно Технічного завдання (Додаток №2) та Актів дефектації.
За результатами дефектування і за рішенням Замовника, Виконавець може зменшувати або збільшувати кількість технологічних операцій, матеріалів та змінно-запасних частин, які необхідні для виконання ремонту. У цьому разі, вартість ремонту зменшується або збільшується на вартість виключених або включених технологічних операцій, матеріалів та змінно-запасних частин.
Відповідно до п.п.5.12,5.13 договору здавання Робіт Виконавцем та приймання їх Замовником після закінчення їх виконання оформлюється Актом приймання-передачі виконаних робіт (далі - Акт), який готується Виконавцем в двох примірниках, по одному примірнику для кожної Сторони. 
У разі відсутності заперечень Замовник підписує Акт, засвідчує печаткою і у 5-ти денний термін повертає Виконавцю його примірник Акту. У разі наявності заперечень до виконаних Виконавцем робіт або до оформлення Акту, Замовник у 5-ти денний термін повертає Виконавцю примірник Акту із мотивованою відмовою у підписанні. Виконавець у 5-ти денний термін зобов`язаний розглянути та надати Замовнику обґрунтовану відповідь, або скорегований Акт приймання-передачі виконаних робіт. Роботи вважаються виконаними в день підписання Сторонами Акту без зауважень та заперечень.
Згідно з п.6.1.1 договору Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати Виконавцю вартість Робіт у порядку та в строки, встановлені цим Договором.
Відповідно до п.7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором винна Сторона несе відповідальність перед іншою Стороною на умовах, передбачених законодавством України та цим Договором.
Згідно з п.7.3 договору за порушення Замовником строків оплати, зазначених у Договорі, Замовник несе відповідальність відповідно до діючого законодавства України.
Згідно з п.п.8.2,8.3 договору Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору), повинна не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.
Доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажору) та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України (її регіональними органами) або іншим компетентним органом, при цьому отримання таких документів не є визначальним для іншої Сторони, і Сторона, яка посилається на форс-мажор як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести іншій Стороні їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Неповідомлення або невчасне повідомлення про виникнення обставин непереборної сили (форс-мажору) позбавляє Сторону права посилатися на них як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань.
Відповідно до п.10.1 договору цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2024 р., а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання Сторонами таких зобов`язань за Договором.
Згідно з п.14.6 договору будь-які зміни або доповнення до цього Договору вносяться виключно в письмовій формі за взаємною згодою Сторін шляхом укладення додаткової угоди, якщо інше не визначено цим Договором. Додаткові угоди до цього Договору є його невід`ємною частиною.
Договір з боку відповідача підписаний в.о. директора Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу “Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод” Приватного акціонерного товариства “Українське Дунайське пароплавство” Руленко В.Г.
Додатком №1 до договору №130-В-ГВСП КСБ СРЗ-24 від 26.04.2024 є Договірна ціна робіт з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус”, вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5289. 

Додатком №1 до договору №130-В-ГВСП КСБ СРЗ-24 від 26.04.2024 є Технічне завдання роботи з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус”, вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5289.
Наявні матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов договору 08.05.2024 відповідач здійснив попередню оплату на суму 2 528 100 грн, про що в матеріалах справи наявна відповідна платіжна інструкція №1272 від 08.05.2024 із призначенням платежу – предоплата за капітальний ремонт крану “Абус”, згідно рахунку №26 від 30.04.2024.
Наказом №27/05 від 27.05.2024 позивачем створено відповідну бригаду у зв`язку із проведенням робіт з ремонту елінг-баштового крану “Абус”.
У листі від 27.05.2024 №17/05.24 позивач просив відповідача дозволити оформити відповідні перепустки для входу співробітників позивача.
У листі від 27.05.2024 №18 позивач просив відповідача дозволити ввезення переліченого у листі обладнання.
Наказом відповідача №140 від 29.05.2024 з 30.05.2024 елінг-баштовий кран “Абус” вантажопідіймальністю 2,5/6,0 т, обліковий №5289, інвентарний номер 892и, заводський номер 22 виробничої служби суднопідіймальної дільниці виведено з експлуатації на ремонт.
30.05.2024 сторонами складений та підписаний акт на здачу в ремонт перевантажувальної машини елінг-баштового крану “Абус”, інв. №5289.
Наказом відповідача від 26.06.2024 №157/1 з метою організації ремонту елінг-баштового крану “Абус” вантажопідіймальністю 2,5/6,0т обліковий №5289 виробничої служби суднопідіймальної дільниці наказано:
- по акту здачі в ремонт перевантажувальної машини передати елінг-баштовий кран “Абус” вантажопідіймальністю 2,5/6,0т обліковий № 5289, інвентарний номер 892и, заводський номер 22 виробничої служби суднопідіймальної дільниці до ремонту ТОВ “ПКФ Порттехсервис”, відповідальний за виконання робіт з ремонту, правил техніки безпеки і технологічної дисципліни головний інженер ТОВ “ПКФ Порттехсервис” Валерій Дуков;
- відповідальним за рішення організаційно-технічних питань з проведення робіт зі сторони ГВСП “КСБСРЗ” ПрАТ “УДП” призначити головного механіка ЕМВ Олександра МОСКВІНА. У разі відсутності (відпустки, хвороби, довгого відрядження та інших випадках) призначити головного енергетика ЕМВ Олександра Давикоза.
01.07.2024, 03.07.2024, 0.07.2024, 05.07.2024, 08.07.2024 та 09.07.2024 сторонами складено та підписано відповідні акти дефектації механізму пересування крану згідно договору №130В- ГВСП КСБ СРЗ-24 від 26.04.2024 на ремонт елінг-баштового крану “Абус” вантажопідйомністю 2,5-6,0 т, обл. №5289.
23.07.2024 позивач надіслав на електронну адресу відповідача додаткову угоду №1 до договору №130-В-ГВСП КСБ СРЗ-24 від 26.04.2024, згідно з якою загальна вартість робіт/послуг за цією Додатковою угодою складає 1 147 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 191 200,00 грн. Склад, обсяг, номенклатура робіт та використаних запасних частин (комплектуючих, матеріалів) визначається в погодженій Сторонами Калькуляції, що є Додатком №1 та невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди.
16.08.2024 відповідач надіслав на електронну адресу позивача лист від 16.08.2024 №014/673, в якому повідомив, що фахівцями заводу було проведено вхідний контроль по закінченню ремонту електродвигунів які були демонтовані з елінг-баштового крану “Абус” обліковий номер 5289 для ремонту та виявлено перелічені недоліки які необхідно усунути на п`ятьох електродвигунах. У листі відповідач просив позивача усунути вказані недоліки та надати відповідну документацію. 
У листі від 11.09.2024 №11/09/24 позивач просив відповідача підписати угоду на збільшення строків виконання робіт на 15 робочих днів та на збільшення вартості включених в акти дефекацій змінно-запасних частин.
Наказом відповідача від 02.10.2024 №200/1 з метою організації ремонту елінг-баштового крану “Абус” вантажопідіймальністю 2,5/6,0т обліковий №5289 виробничої служби суднопідіймальної дільниці наказано відповідальним за рішення організаційно-технічних питань з проведення робіт зі сторони ГВСП “КСБСРЗ” ПрАТ “УДП” призначити головного енергетика ЕМВ Олександра Давикоза.
У листі від 04.10.2024 №051/866 відповідач просив позивача надати: фактичну вартість використаних матеріалів, запасних частин тощо яка обґрунтовувано документами (4.3. договору), сертифікати якості на матеріали та запчастини (п. 5.8. договору), акт приймання-передачі виконаних робіт (п. 5.12. договору).
У листі від 09.10.2024 №9/10/24 позивач повідомив відповідача про закінчення робіт з ремонту на елінг- баштовому крані “Абус”, вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер №5289 на підставі договору №13 0-В-ГВСП КСБСРЗ-24 від 26.04.2024; повідомлено, що проведено експертне обстеження, повний технічний огляд, перевірка опору ізоляції крану та отримано позитивний висновок, у зв`язку з чим позивач просив відповідача сформувати комісію для прийому елінг- баштового крану “Абус” № 5289 в експлуатацію на 11.10.2024.
У відповідь на вказаний лист відповідач (Госпрозрахунковий відокремлений структурний підрозділ “Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод” Приватного акціонерного товариства “Українське Дунайське пароплавство”) листом від 10.10.2024 №051/880 повідомив, що за вказівкою керівництва ПрАТ “УДП” строк здавання/приймання крану “АБУС” із ремонту перенесено на 16.10.2024.
У листі від 11.10.2024 №051/885 відповідач просив позивача надати: фактичну вартість використаних матеріалів, запасних частин тощо яка обґрунтовувано документами (4.3. договору); сертифікати якості на матеріали та запчастини (п. 5.8. договору); акт приймання-передачі виконаних робіт (п. 5.12. договору); надати позитивний експертний висновок до підписання Сторонами 0Акту приймання-передачі елінг-баштового крану “Абус” (п. 5.5 договору). 
Окрім того у справі наявні: 
- Підписаний сторонами Акт прийому-передачі вживаних змінно-запасних частин (ЗЗЧ) механізмів та електрообладнання елінг-баштового крану “Абус” в/п 2,5-6 т. обл. № 5289, згідно з яким на підставі договору № 130В-ГВСП КСБСРЗ -24 від 26.04 2024, після ремонту механізмів та електрообладнання елінг-баштового крану “Абус” № 5289 була проведена прийомка-передача наступних вживаних 334 та матеріалів згідно переліку;
- Акт прийняття №ПТС 16/10/24 від 16.10.2024, який підписаний позивачем та від підпису якого відмовився відповідач, про що зазначено у самому акті, та згідно з яким ТОВ “ПКФ Портехсервис” за замовленням ГВСП “КСБСРЗ” ПрАТ “УДП” відповідно до договору №130-В-ГВСП КСБСРЗ-24 від 26.04.2024 р. завершено ремонт елінг-баштового крана “Абус” вантажопідйомністью 2,5/6,0 т. № 5289 а саме: ремонт механізму пересування крана, механізм повороту крана, механізм пересування вантажного візка, механізм підйома крана, заміна електрообладнання крана. Дозвіл: № 189.21.51 строк дії до 3 0.07.2026 року. Дозвіл: № 190.21.51 строк дії до 30.07.2026 року. Декларація №517 від 09.08.21 року. Зварювальник: Петраков В.В. уд.№ОД-1/2.29-21; Змінно запасні частини згідно додатку 2 калькуляції до договору. Спосіб перевірки і випробування виконаних робіт: висновок експертизи № 22460848.5289-09-ВД-133.24 за результатами експертного обстеження елінг- баштового крана “Абус” вантажопідйомністью 2,5/6,0 т. № 5289. Зазначені роботи за результатами випробувань і перевірок визнані такими, що задовольняють технічні умови заказу і прийняті;
- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №52 від 16.10.2024, який підписаний позивачем та від підпису якого відмовився відповідач, про що зазначено у самому акті, та згідно з яким позивачем виконано роботи з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус” вантажопідйомністю 2,5/6,0 т., обліковий номер 5289 на загальну суму 8 427 000 грн.;
- Рахунок на оплату на оплату №57 від 16.10.2024 на суму 5 898 900 грн.;
- Акт виявлених зауважень після ремонту механізмів та електрообладнання елінг-баштового крану “Абус” в/п 2,5-6 т. обл.№5289 від 16.10.2024, який підписаний позивачем та від підпису якого відмовився відповідач, про що зазначено у самому акті, та згідно з яким встановлено перелік невиконаних позивачем робіт та невстановлених ЗЗЧ, а також встановлено, що замість цих робіт був встановлений новий живильний кабель крану;
- Акт “Проведення прийму елінг-баштового крану “Абус” вантажопідіймальністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5269, який ремонтувався ТОВ “ПКФ Порттехсервис” згідно договору №130-В-ГВСП КСБСРЗ-24 від 26.04.2024” від 16.10.2024, який підписаний відповідачем та не підписаний позивачем, в якому зазначено, що 16.10.2024 на території ГВСП “КСБСРЗ” виконувався прийом з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус” вантажопідіймальністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5269 відповідно договору № 130-ГВСП КСБСРЗ-24 від 26.04.2024. Комісією було виявлене наступне: не надані документи що підтверджують фактичну вартість використаних матеріалів, запасних частин тощо яка обґрунтована документами (п. 4.3 договору). 
Вищевказаний Акт відповідач направив позивачу на електронну адресу останнього 25.10.2024.
У листі від 25.10.2024 №043/932 повідомив позивача про неможливість прийняття з капітального ремонту елінг-баштового крану “АБУС” вантажопідіймальністю 2,5/6,0 т обліковий номер 5269 з огляду на ненадання позивачем належних підтверджуючих документів на підтвердження розрахунків вартості змінно-запасних частин.
28.10.2024 відповідач отримав від позивача відомості щодо передачі матеріалів за №1-4 від 09.10.2024. 
У претензії від 31.10.2024 №31-10/01/24 позивач просив відповідача надіслати на адресу Виконавця, підписані уповноваженим представником Замовника, складені за договором №130-В-ГВСП КСБСРЗ- 24 від 26.04.2024 та підписані уповноваженою особою Виконавця по одному примірнику: акт передачі вживаних змінно-запасних частин (334) механізмів та електрообладнання елінг-баштового крану “Абус” в/п 2,5-6 т. обліковий номер 5289 від 16.10.2024; акт приймання-передачі елінг-баштового крану “Абус” в/п 2,5-6 т. обліковий номер 5289 з ремонту від 16.10.2024; акт приймання-передачі виконаних робіт з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус” вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5289 від 16.10.2024, а також здійснити остаточний розрахунок з “ПКФ Порттехсервис” за виконані роботи, на підставі рахунку, приєднаному до претензії.
При цьому у претензії зазначено, що всі наведені у даному листі документи та додатково по 2 примірника: акту передачі вживаних змінно-запасних частин (ЗЗЧ) механізмів та електрообладнання елінг-баштового крану “Абус” в/п 2,5-6 т. обл. № 5289 від 16.10.2024, акту приймання-передачі крану “Абус” з ремонту (що передб.абз.2 п.5.4 Договору) від 16.10.2024, акту приймання-передачі виконаних робіт з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус” вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5289 від 16.10.2024, - були надані відповідальним співпрацівником ТОВ “ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС”, який прибув на підприємство відповідача 16.10.2024.
У відповіді на претензію від 29.11.2024 №952/2024/01-13 відповідач відмовив позивачу у задоволенні претензії № 31-10/01/24 від 31.10.2024, з огляду на грубі порушення Виконавцем умов договору та відсутність належного документального підтвердження витрат.
В свою чергу позивач у листі від 11.11.2024 №11/11/24 просив відповідача здійснити остаточний розрахунок з “ПКФ Порттехсервис” за виконані роботи, на підставі наданого рахунку.
Листом від 14.11.2024 №051/1003 відповідач повідомив позивача про зміну директора ГВСП “Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод” ПрАТ “УДП” Кравченко Віталія Миколайовича, який діє на підставі положення та довіреності № УДП/Д-123-24 від 05.11.2024 із наданням відповідних документів на підтвердження цього.
У листі від 18.11.2024 №051/1009 відповідач повідомив позивача, що уповноваженою особою на підписання документів згідно договору № 130-В-ГВСП КСБСРЗ-24 від 26.04.2024 року є заступник генерального директора з технічних питань ПрАТ “УДП” Бевзюк Андрій Валерійович.
12.12.2024 відповідачем здійснено часткову оплату виставленого позивачем рахунку на суму 1 000 000 грн., про що в матеріалах справи наявна платіжна інструкція №2921 від 12.12.2024 із призначенням платежу: часткова оплата, роботи з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус”, рахунок №57 від 16.10.2024.
У листі від 04.02.2025 №01-13.43.95 відповідач повідомив позивача про форс-мажор, який стався 29.01.2025 у період часу з 02:40 до 04:03 у м. Кілія Ізмаїльського району Одеської області: внаслідок ворожого обстрілу невстановленими військовослужбовцями збройних сил російської федерації умисно здійснено масований обстріл Одеської області, у результаті чого знищено та пошкоджено споруди Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу “Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод” Приватного акціонерного товариства “Українське Дунайське пароплавство”, що було належним чином зафіксовано. Також відповідач просив враховувати наведену інформацію під час виконання обов`язків за договором від 26.04.2024 № 130-В-ГВСП КСБСРЗ-24 про виконання робіт з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус”, вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5289 та не застосовувати можливі штрафні санкції у разі несвоєчасного виконання договірних зобов`язань. У той же час, відповідач повідомив, що робить все можливе для своєчасного виконання усіх зобов`язань за існуючими договорами з контрагентами.
У відповідь на вказаний лист позивач у лист від 05.02.2025 №05-02/01/25 повідомив відповідача, що ним не надано до ТОВ “ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС” жодного документу, який би офіційно підтверджував настання таких обставин, а також звернув увагу на той факт, що співпрацівниками відповідача не оформлені належним чином і своєчасно не надані до ТОВ “ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС” всі акти приймання-передачі виконаних ТОВ “ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС” робіт.
У листі від 05.05.2025 №01-13.12.4.354 відповідач на виконання договору №130-В-ГВСП КСБСРЗ-24 від 26.04.2024 просив позивача направити спеціалістів для усунення виявлених недоліків згідно гарантійних зобов`язань.
14.05.2025 складений відповідний акт огляду виявлених недоліків, який підписаний представниками обох сторін та в якому зазначено, що під час огляду механізму головного підйому крану недоліків в роботі редуктора, тормоза, коробки переключення швидкості не виявлено.
Окрім того, позивачем до матеріалів справи надано:
- узгоджений та затверджений сторонами проект виробництва робот №22 для виконання ремонтних робіт на елінг-баштовому крані “Абус”, інв.№5289; 
- відповідні паспорти якості та сертифікати відповідності на використані деталі та обладнання;
- висновок експертизи №22460848.5289-09-ВД-133.24 за результатами експертного обстеження елінг-баштового крану “Абус”, вантажопідйомністю 2,5/6т;
- технічний звіт №ПТС/АБУС-5289/ЕВ/019.24;
- акти встановлення №1, №2, №3, №4, №5, №6 змінно-запасних частин, вузлів та агрегатів електричної частини вантажного елінг-баштового крану “Абус”, вантажопідйомністю 2,5,6,0 т., обліковий номер 5289 за підписом директора та головного інженера позивача;
- акти про передачу матеріалів №1, №2, №3, №4 від 09.10.2024;
- акт здачі-надання послуг з проведення експертного обстеження та технічного нагляду від 03.10.2024 з доказами оплати -платіжною інструкцією №1265 від 03.10.2024;
- акт здачі-надання послуг з вимірювання опору розтікання струму з доказами оплати -платіжною інструкцією №1270 від 11.10.2024.
Посилаючись на вищевказані обставини, позивач звертаючись із даним позовом до суду зазначив, що на виконання умов договору виконав роботи з ремонту обладнання, однак відповідач такі роботи оплатив лише частково, що стало підставою звернення з даним позовом до суду. 
Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задовольнив їх частково, з огляду на встановлену невідповідність наданого позивачем розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат обставинам справи щодо початку обрахунку періоду прострочення.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дослідивши наявні матеріали справи, доводи та вимог сторін, зазначає таке. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Згідно з статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Відповідно до статті 843 ЦК України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін (частини 1-3 статті 844 ЦК України). 
За приписами частини 1 статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Статтею 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги – відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Згідно з частиною 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). 
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, – достроково (частина 1 статті 854 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).
За приписами статей 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
Як вже було вказано вище, між сторонами у справі укладений договір №130-В-ГВСП КСБ СРЗ-24 від 26.04.2024, за умовами якого позивач зобов`язується виконати роботи з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус”, вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5289, а відповідач - прийняти та оплатити такі роботи. Ціна договору становить 8 427 000 грн.
На виконання умов договору відповідачем перераховано позивачу попередню оплату на суму 2 528 100 грн.
В свою чергу, позивачем здійснено виконання робіт з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус” відповідно до узгодженого сторонами проекту, на оплату яких позивачем виставлено відповідачу відповідний рахунок №57 від 16.10.2024 на суму 5 898 900 грн.
Вказаний рахунок відповідачем оплачено частково на суму 1 000 000 грн, про що свідчить наявна в матеріалах справи платіжна інструкція №2921 від 12.12.2024 із призначенням платежу: часткова оплата, роботи з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус”, рахунок №57 від 16.10.2024.
Решту вартості робіт на суму 4 898 900 грн відповідачем позивачу оплачено не було. 
При цьому, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги заперечення відповідача, які ґрунтуються на не підписанні ним акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №52 від 16.10.2024, з огляду на таке. 
За приписами статті 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття (частина перша цієї статті).
Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (частина четверта.
Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (частина шоста).
Правова позиція щодо застосування наведених вище норм права стосовно акта виконаних робіт, підписаного однією стороною, викладена в постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 23/236, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/7446/18, та у постановах Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №916/693/21, від 14.07.2021 у справі №911/1981/20, від 20.04.2021 у справі №905/411/17, від 17.03.2021 у справі №910/11592/19, від 15.10.2019 у справі №921/262/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 21.08.2019 у справі №917/1489/18, від 24.10.2018 у справі №910/2184/18.
Відповідно до цієї правової позиції передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором. При цьому підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акту виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладено саме на замовника. Якщо замовник у порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України.
У постанові Верховного Суду від 05.12.2023 у справі № 918/241/23 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою. Схожий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.10.2023 у справі № 911/1981/20, від 10.08.2023 у справі № 914/11/22, від 16.08.2023 у справі № 914/131/22.
Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема, непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи. Такий же висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2023 у справі №914/2355/21, постановах Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №914/8/22, від 16.08.2023 у справі №914/131/22.
Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
За змістом статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до приписів статей 76 - 78 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. 
Колегія суддів відзначає, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема, змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів», викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».
Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. 
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України). 
Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
У даному випадку, наявні у матеріалах справи, зокрема акт передачі вживаних змінно-запасних частин (ЗЗЧ) механізмів та електрообладнання елінг-баштового крану “Абус” в/п 2,5-6 т. обл. № 5289 від 16.10.2024, акт приймання-передачі крану “Абус” з ремонту (що передб.абз.2 п.5.4 Договору) від 16.10.2024, акт приймання-передачі виконаних робіт з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус” вантажопідйомністю 2,5/6,0 т, обліковий номер 5289 від 16.10.2024, відомості щодо передачі матеріалів за №1-4 від 09.10.2024, безпосередньо свідчать про виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором. 
В той же час, стверджуючи про невиконання (неналежне виконання) відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин.
Навпаки, як свідчать наявні матеріали справи відповідач своїми конклюдентними діями, а саме шляхом здійснення часткової оплати виставленого позивачем рахунку на суму 1 000 000 грн, про що в матеріалах справи наявна платіжна інструкція №2921 від 12.12.2024 із призначенням платежу: часткова оплата, роботи з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус”, рахунок №57 від 16.10.2024, підтвердив обсяг та вартість зазначених в акті №52 від 16.10.2024 робіт.
До того ж, відповідач скористався наданим йому правом на усунення виявлених недоліків в роботі елінг-баштового крану “Абус” згідно гарантійних зобов`язань позивача та направив позивачу відповідний лист від 05.05.2025 №01-13.12.4.354 щодо таких гарантійних зобов`язань за спірним договором.
14.05.2025 складений відповідний акт огляду виявлених недоліків, який підписаний представниками обох сторін та в якому зазначено, що під час огляду механізму головного підйому крану недоліків в роботі редуктора, тормоза, коробки переключення швидкості не виявлено.
З огляду на таке, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 4 898 900 грн.
Щодо заявлених вимог про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені, колегія суддів зазначає таке. 
За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Як було вірно встановлено місцевим господарським судом, здійснений позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат не відповідає початку обрахунку періоду прострочення відповідача, оскільки фактично прийняття відповідачем робіт відбулось лише 12.12.2024 при оплаті виставленого позивачем рахунку, а відтак оплатити виконані позивачем робіти відповідач зобов`язаний в строк до 23.01.2025 відповідно до умов п.4.3. договору. Отже, першим днем періоду прострочення оплати є 24.01.2025. 
За таких обставин, 3% річних за період з 24.01.2025 по 13.05.2025 становлять 44 291,42 грн, інфляційні втрати за період з лютого 2025 по березень 2025 становлять 113 262,57 грн.
Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).
У даному випадку, позивачем також не було враховано початку обрахунку періоду прострочення відповідача.
За таких обставин, як було вірно встановлено місцевим господарським судом, розмір пені за період з 24.01.2025 по 13.05.2025 становить 446 403,87 грн.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо наявності підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог.
Колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання своїх зобов`язань та вартості використаних матеріалів, оскільки як вже було вказано вище та підтверджується наявними у матеріалах доказами, позивачем було виконано взяті за себе договірні зобов`язання. 
Зокрема, такі обставини підтверджуються Актами встановлення (із зазначенням кількості та вартості): №1 ЗЗЧ, вузлів та агрегатів електричної частини крану «Абус»; №2 ЗЗЧ, вузлів та агрегатів на механізм підйому крану «Абус"; №3 ЗЗЧ, вузлів та агрегатів на механізм повороту крану «Абус»: №4 ЗЗЧ, вузлів та агрегатів на механізм пересування возика крану «Абус»: №5 ЗЗЧ, вузлів та агрегатів на механізм пересування крану «Абус»: №6 ЗЗЧ, вузлів та агрегатів на пристрій стріловидний крану «Абус», Актом виявлених зауважень після ремонту механізмів та електрообладнання елінгбаштового крану «Абус» від 16.10.2024 року із зазначенням кількості та вартості цих робіт та матеріалів, Актом про передачу матеріалів №1, №2, №3, №4 від 09.10.2024, рахунками, платіжними інструкціями щодо здійсненої оплати ТОВ «ПКФ ПОРТТЕХСЕРВИС» на адресу ТОВ ФІРМА «ДІАЛАБ ЛТД», висновком експертизи №22460848.5289-09- ВД-133.24 за результатами експертного обстеження елінг-баштового крана «Абус» від 08.10.2024 та технічним звітом №ПТС/АБУС-5289/ЕВ/019.24 від 08.10.2024 та відповідними акти виконаних робіт.
До того ж, на вимогу відповідача позивач 28.10.2024 передав відповідачу відомості щодо передачі матеріалів за №1-4 від 09.10.2024, що не заперечується самим відповідачем. В подальшому, 12.12.2024 відповідачем здійснено часткову оплату робіт з капітального ремонту елінг-баштового крану “Абус” згідно рахунку №57 від 16.10.2024, який виставлений позивачем відповідачу за наслідками виконання відповідних робіт.
Судом апеляційної інстанції також не приймаються до уваги твердження апелянта щодо не виконання позивачем робіт, не надання доказів на підтвердження фактичної вартості використаних матеріалів, запасних частин тощо, з огляду на таке. 
Згідно з п.п.5.9,5.10 договору Виконавець повинен виконати Роботи згідно Технічного завдання (Додаток №2) та Актів дефектації.
За результатами дефектування і за рішенням Замовника, Виконавець може зменшувати або збільшувати кількість технологічних операцій, матеріалів та змінно-запасних частин, які необхідні для виконання ремонту. У цьому разі, вартість ремонту зменшується або збільшується на вартість виключених або включених технологічних операцій, матеріалів та змінно-запасних частин.
Як свідчать наявні матеріали справи, 01.07.2024, 03.07.2024, 0.07.2024, 05.07.2024, 08.07.2024 та 09.07.2024 сторонами складено та підписано відповідні акти дефектації механізму пересування крану згідно договору №130В- ГВСП КСБ СРЗ-24 від 26.04.2024 на ремонт елінг-баштового крану “Абус” вантажопідйомністю 2,5-6,0 т, обл. №5289.
В вказаних Актах дефектації зазначені, як основні роботи, передбачені Додатком 2 так і додаткові. Ці акти, як вказано вище, були погоджені та підписані відповідачем, без будь-яких зауважень щодо кількості, якості, вартості тощо робіт.
При цьому, судова колегія зауважує, що відповідачем не зазначено, із посиланням на відповідні докази, яке саме роботи не були виконанні позивача та/або були виконані не належним чином, з порушенням умов договору тощо. 
Щодо посилання скаржника на самовільне збільшення позивачем кількості технологічних операцій, матеріалів та змінно-запасних частин, необхідних для ремонту, колегія суддів зазначає, що як було вірно відзначено місцевим господарським судом, заявлена у даній справі сума боргу відповідає узгодженій сторонами, а обставини щодо звернення позивача до відповідача про укладання додаткової угоди, умовами якої збільшено вартість робіт, не входить в предмет доказування у даній справі із позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за виконані позивачем роботи вартістю, яка була погоджена сторонами в укладеному між ними договорі.
З огляду на таке, порушення наведені апелянтом не знайшли свого підтвердження, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення. 
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2025 по справі №916/1940/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 09.02.2026.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.